Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Amanda?
Què fas?
Doncs no podia dormir
i com que aquest any ha sigut un infern, com bé saps,
jo, treballant sense parar sense ser-ne conscient
i tu, sempre amb l'ai al cor amb la feina,
per totes les retallades,
he mirat per internet i he llogat una casa a la platja.
Una ganga, tot i ser gairebé temporada alta.
Aviam, estàs fent la maleta?
Sí, per anar avançant.
Però no ho entenc.
Per quan l'has llogat?
Per avui.
He pensat que si la reservava
i feia la maleta, no hi hauria raons per dir que no.
Ah, i t'he imprès allò, de la web. És a sota el cafè. L'he fet com t'agrada.
Per no despertar els nens no els he fet la maleta,
però crec que els encantarà la idea.
Doncs la veritat és que no diré que no a unes vacances.
I més amb els nens. Fa temps que no ho fem.
Però explica'm una cosa, tresor, per què avui?
Mira, quan no podia dormir, m'he acostat aquí.
He vist com es feia clar
i com la gent començava el dia
amb una tenacitat i una energia...
Posant tots els esforços
en ser algú.
En fer el món millor.
I m'he sentit molt afortunada.
Però llavors he recordat
com és el món en realitat.
I he arribat a una conclusió més ferma:
estic fins als collons de la gent.
"Deixeu el món enrere", o això deia a la pàgina.
Que bé! East Hampton, oi?
No, és en un poblet molt maco. Crec que en diuen 'llogaret'.
Mira si serà maco.
És a prop de la ciutat, però igualment molt lluny de tothom.
És el que necessites ara mateix.
Però et puc consultar unes coses del compte Confictura?
Per favor.
Haurà de ser ràpid, perquè som a punt d'arribar i perdo cobertura.
- T'has tirat un pet? - Archie, deixa-la estar.
Papa, el pet m'és igual, però que digui la veritat.
Li fem un comiat de soltera.
Sí, nois, heu perdut el tren.
Sí, d'acord. Sí, i tant.
Papa, quan tornem a casa, em portes a la cafeteria de Friends ?
Crec que no existeix, tresor. És un plató.
SORTIDA 76 POINT COMFORT
Cursa a la piscina!
PART I LA CASA
- És molt maca. - És preciosa.
BENVINGUTS
Tenim beguda de primera.
Aquí diu que no en podem agafar.
Per si de cas.
La contrasenya del wifi és una novel·la. L'amo es deu dedicar a la ciberseguretat.
Els nens estan supercontents.
Vaig a descarregar el cotxe.
Quan acabis, m'acostaré al poble a comprar.
MERCAT DE POINT COMFORT
Vol aconseguir els tres cops.
I seguir endavant.
- No és meu, t'ho juro. - Tranquil. L'he comprat jo.
Sé que fumes de vegades.
I com que estem de vacances, per què no?
Vull que t'ho passis bé. Però que no et vegin els nens.
Sí. Ei.
Tinc més idees per passar-ho bé.
No?
Tenim quinze minuts fins que vulguin anar a la platja.
No en calen més.
US DONEM LA BENVINGUDA A CHARLESTON HARBOR
- Crema solar? - Sí.
Sí.
Tenim la platja per nosaltres.
Mira aquell vaixell.
És supergran.
TAYLOR UN ARXIU: FOTO
UBICACIÓ
Mama, la Taylor m'ha enviat ubicació.
Pots mirar com de lluny estem?
Què? M'has dit que potser hi podríem anar, oi? Llavors?
És a Sag Harbor. S'hi triga una hora, vida.
S'acosta.
- El què? - El vaixell.
Ah, sí. És una passada. Sembla un petrolier.
Hi deu haver un port.
A The Atlantic vaig llegir que Nova York té un dels grans ports naturals del món.
Estàs bé, Rose?
Crec que ve cap a nosaltres.
Què dius, tresor?
Clay?
- Clay. - Sí.
Ostres.
S'està acostant.
Passa alguna cosa.
Au, va, no. S'aturarà. S'ha d'aturar.
Oi?
Aixeca't. Archie, vinga, ajuda'ns a recollir.
Ja marxem? Per què?
- Mecàgon la puta. - Archie, afanya't.
Som-hi! Ja!
Vinga, no s'aturin.
Perdoni, agent, sap què ha passat?
Hi ha hagut diverses avarades.
Pel sistema de navegació. Ho sento, han de marxar.
No s'aturin.
Hi ha Starbucks.
Vull mirar què ha passat, però el wifi no va.
Fem un reset al rúter?
Aquí no et puc ajudar, tu ets la geni de la tecnologia.
La tele no va tampoc. Volia mirar el partit, però no hi ha senyal.
- Encara et ve de gust sopar hamburguesa? - Sí, per mi, bé.
I, mentrestant,
els nens ja se n'han oblidat, com si fos ficció.
Preparats pel següent capítol.
Clay.
Vine, mira.
Ostres.
Veure cérvols és un bon presagi.
Almenys segons la mitologia mesoamericana.
M'ajudes?
Sí, i tant que t'ajudo.
NO TENS INTERNET COMPROVA LA CONNEXIÓ
- No, no treguis la del mig. - I tant que la trauré.
Així t'ho poso més difícil. No és aquest el meu objectiu a la vida?
Vas a per més? Me'n poses?
Sí, però jo faré aigua, que vaig una mica pet
i demà tindré una ressaca de collons.
Recordes la meva alumna, la Maria Miller, que va publicar l'any passat?
Doncs vol que escrigui el pròleg del seu segon llibre.
La veritat és que diu que soc una gran inspiració.
Sempre dubto de si arribo als alumnes i després passen coses així.
Ho has sentit?
El seu segon llibre és com una mena d'exploració
sobre com els mitjans funcionen d'evasió i de reflex.
Una contradicció que aconsegueix entreteixir.
Hi ha algú.
Agafa un bat.
- Un bat? - Sí.
I d'on el trec?
Perdoneu. Hola?
No serà res. Ja me n'encarrego jo.
Mira, saps què? Agafa el mòbil. Per si de cas.
Perdoneu la molèstia.
Hola.
- Perdoneu. - Per si no quedava clar.
Què volíeu?
Sé que és tard, i sentir la porta, aquí, tan lluny...
No sabia si picar a aquesta porta o a la lateral,
i hem estat així una estona.
A mi em semblava millor la lateral, perquè té vidre i ens hauríeu vist
i sabut que només érem...
Tu deus ser l'Amanda.
Ets l'Amanda Sandford, oi?
Us coneixeu?
No. En persona, no hem tingut el plaer. Soc en G. H. En G. H. Scott.
És en George. Així és com signa els correus.
Ai, disculpeu, quin cap.
Per això preferia la vida sense internet.
Hauríem parlat per telèfon, reconeixeries la meva veu
i sabries que és casa nostra.
Com?
Això és casa nostra. Soc el George amb qui has estat parlant per correu.
No, si el nom el recordo, però...
Això és casa vostra?
Perdoneu, però podríem passar?
Sí, i tant. Endavant, passeu. Sí, s'ha girat fred de cop.
Entenc que us sembli estrany.
Que ens hàgim presentat sense avisar.
Us hauríem trucat, però els telèfons no funcionen.
Ja, jo no tinc línia al mòbil.
Sembla que diem la veritat i tot.
Ei, soc en Clay.
- Ruth. - Encantat.
- I jo, en G. H. Un plaer. - G. H. Igualment.
Per què no anem a seure?
I en parlem.
Els nens dormen.
Jo no me'n preocuparia. A l'Archie no l'aixeca ni una bomba.
Sabeu? Anem a la cuina.
Estàvem veient la simfònica, al Bronx. Hi heu anat mai?
- No. - Tenen un gènere propi.
És a la junta de la Filharmònica.
Vol que tothom s'interessi per la música clàssica.
Així que tinc sort de tenir-lo de pare.
Us importa que agafi aigua?
No, i ara. Tu mateixa.
Bé, doncs...
tornàvem cap a casa, i ens ha agafat per sorpresa.
- Una apagada. - Una apagada?
Doncs llum sembla que en tenim.
Sí, tota la raó. Llavors hem pensat que...
Que la ciutat segurament seria un caos i no volíem...
Vivim en un catorzè i no pot pujar catorze pisos a peu pel genoll.
A més, els semàfors no funcionaven. Si anàvem a casa, era embús segur.
Llavors hi ha hagut una apagada i heu decidit conduir fins aquí?
Conec bé la carretera. Pràcticament ni hi he pensat.
Quan s'ha apagat tot, he mirat la Ruth...
I m'ha dit que vinguéssim aquí.
Ja m'enteneu, a casa nostra.
Aviam, us hi voleu quedar? Però hi som nosaltres.
Donades les circumstàncies, pensàvem que ho entendríeu.
I tant. És clar. No...
El que vol dir és que és clar que ho entenem...
Sé que és inesperat, però si ens poguéssim quedar...
Perquè, de nou...
Ja sabeu que... Bé...
És casa nostra.
El que vol dir és que volem ser en un lloc segur.
Però estem de vacances.
Clay, Amanda, us tornem els diners sense problema.
Ens esteu fent fora?
És de nit i els meus fills dormen a dalt.
Presentar-se així i dir això dels diners... Trucaré l'empresa. No es pot fer això.
Hi ha d'haver un telèfon a la web.
- No cal tot això, de debò. - Per què no?
Perquè no us estem dient que marxeu.
Us podem tornar, per exemple, la meitat del que heu pagat.
Hi ha una habitació a sota. Podem dormir allà.
A sota?
- La meitat? - Serà millor que revisem les condicions.
- Hem de trobar el rúter i fer reset. - Provo amb el mòbil.
Els mòbils no van, Clay. Què vols provar?
- Internet no va, així que... - Aviam.
Mireu, ho lamento molt.
Però és que no em sento còmoda estant en una casa amb...
Amb gent desconeguda.
És una apagada. Potser acaba d'aquí a un parell d'hores.
Puc?
Hauria d'haver fet cas a la meva dona i posar-los nom.
Ara sí.
Us ofereixo mil dòlars per passar la nit.
Gairebé la meitat del que heu pagat.
- Són mil dòlars. - Us ho agrairíem molt.
Demà sabrem més coses i ho podrem solucionar.
Sí. A més, això no funciona.
- Bé, jo crec que una nit és... - Crec que ho hauríem de parlar en privat.
Anem a parlar a l'habitació, d'acord?
- Et sap greu si em poso una copa? - I ara. Fes com a ca...
Això.
- Per què hi has accedit? - Hi ha una apagada.
Creus que menteixen? Són una noia i el seu pare. Semblen bona gent.
Són desconeguts.
S'han presentat.
Han picat a la porta de nit.
Millor si s'hi haguessin colat?
M'he cagat de por.
Ja, i crec que ells, també.
No? No sabien què fer.
Doncs mira, anar a un hotel.
Això és casa seva, com no ens para de dir la noia.
Doncs no en tenim cap prova. Jo no he sentit cap cotxe. Tu?
No, però fa vent. Potser no l'hem sentit.
O han vingut caminant.
O ens calmem una mica?
Perdona, és que no sembla casa seva.
La junta de la Filharmònica?
No ho sé. Em sembla una estafa.
I es volen quedar aquí? Amb nosaltres?
Ni pensar-hi. No puc dormir amb desconeguts a casa.
La Rose és al final del passadís. I si ell va i...? No vull ni pensar-hi.
Però no creus que li fes res a l'Archie, oi?
Què dius ara?
Només dic que no m'agrada com pinta tot això, d'acord?
Han vingut perquè no vol pujar unes putes escales?
Au, va. És com si ho estiguessin improvisant.
I si és una estafa de debò?
I si l'apagada, o el que sigui, forma part de l'engany?
No crec, si per això deu ser que els mòbils i internet no van.
A més, tenia les claus.
- Ha obert l'armari de la beguda, no? - I això, què?
Potser és un empleat i ella fa feines.
La dona de fer feines sempre sap on són els diners.
I ell era d'esquenes. El pot haver forçat.
No sé què guanya donant-nos mil dòlars.
Per què t'és tan fàcil creure tothom excepte la teva dona?
Passa alguna cosa i no em refio d'ells.
Crec que són bones persones, espantades, que necessiten un lloc per passar la nit.
Mira, baixaré i parlaré amb ells.
I si no em donen una bona sensació diré que no.
Que no ens hi sentim còmodes.
D'acord? Però si va tot bé, per mi, que es quedin.
Tant de bo fos com tu amb la gent.
La meva copa estrella. Te'n faig una, si en vols.
Va, no et diré que no.
- No l'he tocat encara, té. - Gràcies.
En vols, Amanda?
Què porta exactament?
Això és una passada. L'has de tastar, tresor. T'encantarà.
No, gràcies.
Vaig a prendre l'aire.
És una casa preciosa.
Ens encanta. M'alegro que a vosaltres també.
Quant fa que la teniu?
La vam comprar farà gairebé vint anys.
Però ara ja és casa per nosaltres.
O una casa lluny de casa.
La vam arreglar fa cinc anys. El contractista era genial.
Molts detalls van ser idea seva.
I a la ciutat, on viviu?
Doncs a Park Avenue, entre la 81 i la 82.
I vosaltres?
A Brooklyn, a Sunset Park.
A Park Slope, en realitat.
Ah, que maco.
Ara hi vol viure tothom, allà. I està bé de preu.
Crec que la Ruth hi va buscar pis
quan va voler deixar el niu.
On és la teva dona? No et preocupa que sigui a la ciutat?
És al Marroc, per feina.
És marxanta d'art i viatja molt.
De fet, torna demà al matí.
M'ensenyes el carnet?
- Amanda. - És normal que l'hi demani.
Ets un desconegut, és de nit, i els meus fills són a dalt.
I tant. Ho entenc perfectament.
Doncs...
No us ho creureu, però...
tinc la cartera a l'abric, que està al guarda-roba de l'auditori.
Amb tot el caos, se'm deu haver oblidat.
Abans has dit que l'apagada us ha agafat de camí a casa.
Emergència nacional.
Totes les emissions de ràdio i televisió se suspendran durant l'alerta.
Emergència...
Sembla que heu fet bé marxant de la ciutat.
Deu ser un caos.
...nacional.
Només és una apagada.
Una apagada no és qualsevol cosa.
Pot haver-hi més. Pot ser un símptoma d'una altra cosa, com un atac terrorista
o una bomba, com la que no aixecaria el teu fill.
Ruth.
Quedeu-vos a dormir.
Ho solucionarem tot demà. De dia, les coses es veuen d'una altra manera.
Les dites deuen tenir la seva part de veritat, oi?
És increïble que dormim aquí.
Què farem demà? Rentar-los la roba?
Jo dormo al terra i tu, al llit.
Hem de fer que marxin.
Però no els podem espantar.
Han de creure que tot anirà bé.
Però tot anirà bé, oi?
Què passa? Què penses?
El teu client no t'ha dit res més, no?
No té sentit que en parlem fins que en sapiguem més.
Això penso.
Emergència nacional.
Totes les emissions de ràdio i televisió se suspendran durant l'alerta.
Emergència nacional.
Totes les emissions de ràdio i televisió se suspendran durant l'alerta.
Ens estava fotent.
La noia. Ens punxava.
No t'ho prenguis tant a pit.
No sé si podré suportar gaire més aquest sarcasme.
- Fins i tot si de debò és casa seva. - Encara així?
No tenen ni una foto.
Ni una. Ni del casament amb la suposada marxanta d'art de viatge
ni de la mimada de petita, pensa-hi.
Estic segur que les treuen quan lloguen la casa, per privacitat.
No em fan bona espina.
Per què no has dit res del que hem vist a la platja? Del vaixell.
Era un petrolier.
Per què no els hi has dit res?
No ho sé. Crec que hagués posat més llenya al foc.
I tu?
Em feia por.
Què et feia por?
Que confirmés alguna cosa.
Totes les emissions de ràdio i televisió se suspendran durant l'alerta.
Emergència nacional.
Totes les emissions de ràdio i televisió se suspendran durant l'alerta.
CIBERATAC EN TOT EL PAÍS APAGADES EN LA ZONA DE LA COSTA EST
PART II LA CORBA
Mama.
Rosie. Rose.
Mama, dues coses: una, estava a punt d'acabar Friends,
però encara no tinc internet a l'iPad.
He posat la tele perquè vaig llegir que fan...
Com es diu quan posen coses velles?
Reposicions?
Per què ho fan?
No ho sé, Rosie. Abans ens avorríem molt.
És igual. A la tele li passa alguna cosa. No va.
És la segona cosa. Arregla-ho, per favor.
Tinc molta ansietat per no saber com acaba la sèrie.
No n'estàs fent un gra massa?
Mama, no s'hi val. Estem de vacances.
I el papa diu que de vacances podem tenir temps de pantalla infinit.
Bé, primer de tot, jo no ho he dit, això.
I segon, el papa encara dorm.
Tu ves a la sala. Ara vaig.
ÚLTIMA HORA: APAGADA A LA COSTA EST HACKERS DARRERE DE L'APAGADA
Clay.
Aixeca't. Mira.
- No hi diu res. - Què?
- Ho acabo de veure. - Segura? Què hi havia?
I tant que n'estic segura.
Hi havia quatre alertes.
Dues avisaven de l'apagada i una deia que uns hackers n'estaven al darrere.
- Hackers? - Sí.
I l'altra deia "Última hora", però després no s'entenia res.
- No eren paraules, sinó lletres i prou. - Potser han hackejat la xarxa?
M'ho preguntes? A mi? Com collons vols que ho sàpiga?
Com és que això no t'està afectant gens?
No t'adones que aquesta gent segueix a casa?
Creia que ho solucionaries.
Aniré al poble.
Buscaré una botiga, compraré el diari
i miraré si algú en sap alguna cosa més.
D'acord? Jo me n'encarrego.
I aquest cotxe?
Sembla car.
Anem a esmorzar.
Escolta, tresor, pel que fa al cotxe...
Anit, unes persones,
els Scott, van haver de venir.
Hi ha hagut...
Van tenir un problema i estaven aquí a prop i van venir.
No sé què dius.
T'agafo cafè.
Li parlava a la Rose dels Scott.
- Papa, no va la tele. - Vigila, tresor.
La pots arreglar?
És clar.
Bé, ara hi ha neu, ahir hi havia una pantalla blava.
- Per què serà? - Què?
Mira, ho veus?
No.
No funciona.
Ja ho veig. No li pots fer un reset?
- O mirar a la teulada? - De teulades, res.
No penso mirar a la teulada.
D'acord? Però ara aniré a la botiga i potser esbrino com arreglar-ho.
- Potser hi puc comprar unes antenes. - Què vols solucionar amb unes antenes?
Bon dia.
- Va bé si faig un cafè? - Endavant. Saps on són les tasses, oi?
Tenia alertes al mòbil aquest matí.
- Et funciona? - No.
Suposo que les hauré rebut a la nit, però després han desaparegut.
Què deien?
Dues avisaven de l'apagada i una altra en culpava a uns hackers.
Hackers?
On són les centrals a Nova York? Deuen ser a Queens, oi? O vora riu?
Què hi tenen a veure les centrals?
Els hackers s'hi poden colar. Potser han provocat l'apagada així.
Recordes allò de Jersey de fa uns anys? Gairebé hi ha una desgràcia.
És la teva filla?
Que maca.
Quants anys té?
En va fer tretze el mes passat.
Però encara és molt nena.
Si no t'importa, voldria que el que passa quedés entre adults.
Als nens els agrada la piscina i faré que la gaudeixin fins saber-ne més.
No vull espantar-los per res.
Jo tampoc vull espantar ningú, però no hi estic d'acord.
En què no estàs d'acord?
Que no sigui res.
Bé, i a què et dediques?
Treballo en publicitat, amb els clients. Em dedico a les relacions personals.
No ho hagués dit mai.
I el teu marit?
En Clay és professor al City College.
De Llengua i Comunicació.
Saps? Molts amics meus han estudiat Comunicació,
però no he sabut mai què és.
I tu a què et dediques?
Jo? Doncs encara m'estic decidint, intento no precipitar-me.
No vull dedicar-me a una carrera i penedir-me'n deu anys després
quan ja sigui massa tard per poder-la deixar
perquè seré massa gran per fer-ne una altra. Ja m'entens.
Bon dia. Se'n sap res més?
El meu mòbil no va. I sembla que la tele, tampoc.
- I en Clay? - Ha anat a la botiga a comprar el diari.
I a veure si troba algú que sàpiga què està passant.
Ben fet. Jo havia pensat anar a casa dels veïns, els Huxley.
- Viuen a uns pocs quilòmetres. - Hi seran?
No crec.
Ara no hi sol haver ningú, però hi aniré igualment a veure.
Abans que marxis, estaria bé que sabessis això de les alertes.
Alertes?
Aquest matí tenia alertes al mòbil.
Dues avisaven de l'apagada, però una altra insinuava
que l'havien causat uns hackers.
Què?
També creus que passarà una desgràcia?
- Això diu la Ruth? - Entre altres coses terribles.
És obvi que la Ruth està sent una mica paranoica.
¿No ets tu qui sempre diu
"si no estàs paranoic ja, potser és massa tard"?
Segur que acabarà per no ser res.
Com el virus "I love you" aquell.
Queda cafè?
Perdona, què és el virus "I love you"?
Un virus informàtic que es va escampar l'any 2000.
La gent rebia un correu que posava "I love you"
i si feia clic a l'adjunt s'enviava a tots els contactes.
Va fer molt de mal a empreses i es van perdre milers de milions.
Al final van resultar ser dos adolescents de Filipines.
Això podria ser igual.
Vaig a espavilar l'Archie.
Em fa patir la mare.
Creus que el vol anirà bé?
I tant.
De fet, segur que...
han redirigit el vol cap a Ohio.
Deu estar fregint totes les companyies perquè l'enviïn cap a casa.
Recordes quan vam anar a Itàlia?
Sí, i tant.
Com és que hi has pensat?
No sé què més pensar.
OUS FRESCOS DE GRANJA
SENYAL GPS NO TROBAT
ELS HUXLEY
T'HE INTENTAT TRUCAR. JA ETS A L'AEROPORT?
ÉS EL VOL AT200? NO SURT. MARXEM A LONG ISLAND. TRUCA'NS.
MAYA?
SI US PLAU, DIGUES QUE ESTÀS BÉ.
ERROR D'ENVIAMENT
ORQUESTRA FILHARMÒNICA DEL BRONX
Qui ha dit la mare que eren?
Què mires?
SENSE SENYAL
...noves informacions que l'apagada causada pel ciberatac
ha provocat una catàstrofe mediambiental al sud,
alterant els comportaments migratoris dels animals.
SENSE SENYAL
Aquest matí he vist quelcom.
Cérvols.
N'hi ha pertot, idiota.
Com d'esquirols i de coloms.
- Tant és. - No, ha sigut estrany. Com si...
ens volguessin advertir.
Anem a veure què trobem.
Tant t'avorreixes? És perquè no pots veure la sèrie?
Jo marxo.
Hola. Que hi ha algú? Soc en G. H.
He decidit entrar.
SENYAL GPS NO TROBAT
Hola?
Què hi ha, allà?
Esbrinem-ho.
- Sí. Hola. - Hola?
Miri, no entenc què vol dir. No parlo el seu idioma.
SENSE SENYAL
Aquest lloc és una merda.
Ja.
Potser és on dorm.
On s'amaga a la nit.
Qui?
Qui ha deixat la marca.
No sé on soc. Intento arribar al poble.
Això, jo no tinc senyal tampoc. No...
Mira, hi ha...
Aquí hi ha una finestreta.
Des d'aquí veu...
El què?
No, aviam...
Ho lamento.
Ei. Aquella no és l'habitació on dorms?
Hòstia.
Pensa-hi.
Tot és fosc.
Mare meva.
El teu llum de la tauleta està encès.
Hòstia puta.
Hòstia puta!
Podria guiar-se pel llum fins trobar-te.
Hòstia puta.
- No fa gràcia. M'has fet mal! - No n'hi ha per tant.
Sí que n'hi ha.
Au, va, no exageris. Només era una broma.
Aquest matí he vist cérvols.
Cérvols, en plural, una puta barbaritat, com cent.
O potser més. Allà, al jardí.
Ha sigut molt estrany, Archie.
Es mouen, així, en grups grans?
Què coi vols que en sàpiga jo?
Si tant et preocupa, per què no parles amb els pares?
No em faran cas.
No em fa cas ningú.
Tens raó.
No et banyes?
No, i tu?
Em fa mandra.
Per què? Pels cabells o...?
No em refio que els teus fills no hagin pixat a la piscina.
No ho fan, això.
I tot i així, no ho sabrem mai, oi?
FRIENDS T10 E17: L'ÚLTIM
La teva filla se la mira?
"Mirar" es queda curt, l'adora, millor dit.
Què?
Aviam, jo també la vaig veure.
Però és com que sents nostàlgia per una època que no ha existit mai, no?
Espero que els nens no s'hagin allunyat gaire.
Merda.
Archie.
Archie, mira.
Mires, per favor?
Què?
Hi hauríem d'anar.
No, i una merda. Tinc gana. Som-hi, va.
Rose, som-hi.
Llavors...
ens contes per què vas tot xop?
He caigut a la piscina.
Has caigut a la piscina.
He entropessat i he caigut a la piscina, sí.
Què feies a la piscina? No buscaves en Rich?
Pots anar al meu despatx i mirar si tinc roba?
A sota només tenia aquesta muda.
Ho sabia, saps?
Abans que passés tot això.
Vaig mirar el mercat.
I vaig saber que passava alguna cosa.
Què vols dir?
La meva feina implica entendre les pautes que governen el món.
Entendre la corba.
Fer-ho et pot ajudar a veure el futur.
Si s'està quieta, hi ha harmonia.
Si es mou amunt o avall, passa alguna cosa.
G. H., per què m'ho dius, tot això?
T'ha dit alguna cosa el veí?
No, no hi era.
Però tenia un mòbil per satèl·lit.
He intentat usar-lo, però no funcionava, tot i tenir bateria.
Un mòbil per satèl·lit, el tens perquè sempre tens senyal
si el cel està ras, que ho estava.
Si no funciona és perquè els satèl·lits no van tampoc.
Els satèl·lits.
Creus que ha passat alguna cosa amb els satèl·lits, els de l'espai.
Els satèl·lits estan connectats a ordinadors.
Llavors creus que els hackers o qui sigui han bloquejat els nostres satèl·lits.
No n'estàs fent un gra massa? Potser no has fet servir bé el mòbil.
He vist com un avió s'estavellava contra la mar.
I no ha sigut l'únic.
No crec que això sigui cosa de dos adolescents de Filipines.
Què hòsties...?
Què hòsties passa?
I els meus fills?
PART III EL SOROLL
Mama.
I el papa?
Tornarà aviat.
Per què estàs xop?
No m'he tapat prou les orelles.
Em fa com mal el cap.
És normal.
Era molt fort.
Ha sigut un avió trencant la barrera del so?
O el que...? Un bang sònic. Ha sigut un bang sònic?
Els avions no trenquen la barrera del so.
El Concord ja no opera.
Potser ha sigut un avió que no coneixem.
Archie, podries canviar-te.
Rose, hi vas amb ell?
Sí, estira't al llit de la mare i llegeix el llibre que t'ha dut el pare.
Tot anirà bé, oi?
Sí.
Com que tu ets el de la bola de cristall, què ha sigut això? Una bomba? Un míssil?
O una explosió en una central.
No sabem res del cert.
Abans semblava que ho sabies tot quan has fet el soliloqui del terror.
No ha passat res.
Que no ha passat res?
Ha passat de tot.
I aquí estem com...
No ho sé. Això fan els estaquirots? Esperar com si res?
Vull dir que no ha passat res com per actuar.
Esperarem en Clay i veurem què en sap.
Vaig al poble a buscar-lo?
Hauríem d'omplir les banyeres. I buscar...
Buscar piles, medicaments i menjar.
I algun generador i...
I una ràdio i allò que et filtra l'aigua bruta.
Esperem fins que torni en Clay.
I si no torna?
Aviam, el meu pare té raó.
Aquí estem segurs. Esperem.
Com saps que estem segurs si no saps què passa?
Potser ha passat allò...? Com era? Ten Mile Island. Hi ha centrals aquí, oi?
- Three Mile Island. - Què et passa amb les centrals?
Tens raó. No hauríem d'especular.
Ja n'hi ha prou! Vull que em diguis què collons penses.
Hi ha hagut una apagada i has vist avions estavellar-se i...
Què?
Què? És adulta.
No la pots protegir, igual que no em pots protegir a mi.
El mòbil per satèl·lit que no va, el soroll... Què toca ara?
Què ocorre ara en la seqüència?
T'he dit tot el que sé.
No m'ho crec.
No m'he cregut res des que vau entrar per la porta.
Ostres.
- No sé què et fa desconfiar de nosaltres. - Ruth.
Sempre creus que saps del que parles, oi?
Li diu el mort al degollat.
Ruth.
Ell ho sabia.
Ahir, al mercat, hi havia un paio a l'aparcament.
Va comprar palets d'aigua i menjar en llauna.
Sabia que això passaria.
Duia barba?
I potser un barret de vaquer.
És en Danny, el contractista que us vaig comentar.
El que va reformar la casa.
Jo no hi pensaria gaire. És un catastrofista declarat.
Aquella compra seria la normal d'un cap de setmana.
Mare de Déu.
Soc aquí. Estic bé. Estàs bé? On són els nens?
- Tots som aquí i tots bé. - D'acord.
Què ha passat? Has anat al poble?
No he arribat gaire lluny, i llavors he sentit el soroll.
Què dius? On has estat? Què feies? M'estava tornant boja.
No ho sé, he començat a conduir,
i llavors he sentit el soroll i he tornat corrents.
Llavors no has vist ningú que et pogués dir què passa.
No, no he vist ningú.
Però he vist una cosa. He vist...
He vist un dron gegantí.
Volava sense més ni més llençant coses d'aquestes.
No sé què diu.
"Mort als EUA."
Què?
Mort als Estats Units.
Aviam, la resta no sé què vol dir, però això vol dir 'Mort als Estats Units'.
Ho sé per un joc.
No té cap sentit.
Si ens ataquen, per què anunciar-ho així?
Ni s'entén. Quin sentit té que llencin això?
Escolta, si giro a la dreta, vaig directe a l'autopista, oi?
Sabent el que sabem, la ciutat pot ser la pitjor opció.
Anem a casa de la meva germana a Jersey.
Però per anar-hi heu de passar per la ciutat.
Ja, però giro a la dreta i segueixo els senyals, oi?
Sí, igual que per venir, però escolteu, si us plau.
- Us esteu posant en perill. - Papa.
Deixa'ls que marxin.
T'agraeixo molt que et preocupis, però hem de fer el millor per nosaltres.
És el millor per tothom.
És el millor.
Per qui?
Per nosaltres.
No vull donar-li la raó, però estic d'acord amb ella.
M'ho hauries d'haver contat.
Ei, ja sé què penses, però l'avió de la mare no passa per aquí.
Era una altra companyia.
Ha mort?
Ai, va, per què dius això?
- Ja t'he dit que era una altra companyia. - Ja, però sembla que ha mort?
Perquè a mi m'ho sembla.
Si hi ha embús, almenys podrem parlar amb algú.
Aviam si se sap alguna cosa del que passa. És molt fort que no hàgim vist ningú.
A l'autopista segur que hi ha gent.
Potser a Nova Jersey els mòbils van.
En realitat no sabem què passa fora de Long Island.
Potser hi ha internet i línia.
Algun dia hi pensarem i ens en riurem.
De les vacances infernals.
No diuen que el riure ho cura tot?
No sé si diuen ben bé això, però ja sé què vols dir.
Sirenes.
- Creia que dormies, tresor. - No puc.
I això?
Per les sirenes.
Què és això?
Queda't amb els nens, jo miro.
Escolteu, no us mogueu, d'acord?
Veus algú?
No hi ha ningú.
Són nous.
Què?
Mira, ei, ve algú!
Ei!
CAPACITAT DE CONDUCCIÓ AUTÒNOMA
Clay!
- Clay, puja al cotxe! - No parlem amb ells?
- Puja al cotxe, hòstia! - D'acord.
Què fas? No els aturem? Potser saben alguna cosa.
No hi ha ningú al volant!
Mama, ens has de moure. Vinga!
PART IV LA INUNDACIÓ
I si busquem un refugi?
No hi haurà un refugi o una base de l'exèrcit?
¿No tenen aquestes coses per...
emergències com aquesta?
No sé on n'hi ha.
I encara que ho sabés, aquells cotxes han sortit sols.
Si ha passat a tots els concessionaris, les carreteres deuen estar col·lapsades.
Esperem fins a saber-ne més.
Què més hem de saber? Segurament estem en guerra.
I la gent que coneixem, morta.
Ruth.
Jo...
Només dic que fem un pla. Fem alguna cosa. Busquem un altre lloc.
Té raó, Amanda. És massa perillós.
Passem la nit aquí i demà al matí potser...
- Potser què? - Potser... No ho sé!
Em faltava no res.
Què fas?
Omplir la banyera.
És el que aconsellen per...
Bé... Tenir aigua.
Vaporeges?
No, la veritat.
És maria?
Ja sé que hi ha diferents gustos, tipus fruita i...
I maria.
Has follat amb alumnes?
De debò em preguntes això? Et semblo aquest tipus de persona?
Sembles el tipus de persona que li és tot fàcil.
Sobretot les dones.
M'ho prendré amb amor.
Sempre m'he considerat un home sofisticat.
Algú que coneixia el món perfectament.
Però no he viscut res com això.
I ara em pregunto si el que pensava de mi era una il·lusió.
No et castiguis. Si hi penses, segur que tot és una il·lusió.
La teva professió, per exemple.
Xifres imaginàries
que mouen diners imaginaris per obtenir un èxit imaginari.
La veritat és que el que faig és menys complicat.
La meva feina sempre s'ha basat a tractar amb la gent.
- Em sap greu, doncs. - Per què?
Perquè la gent és horrible. Mira com t'he tractat jo, hòstia.
I ara estem fent una copa junts.
Em sap molt de greu.
El que he dit, fet, pensat, tot. M'he equivocat i ho sento.
Clients meus molt intel·ligents han perdut molts diners
perquè han basat les seves decisions en idees preconcebudes i no en la veritat.
Diferenciar-les és el més difícil del món.
Fer-ho quan ningú més ho fa et deu treure de polleguera.
Bé, segons qui sigui,
no em sap greu veure com el mercat els castiga una mica.
Els que fan por són els que no aprenen.
Fins i tot després de perdre moltíssims diners.
Res no em fa més por que algú que no vol aprendre. Tot i jugar-s'ho tot.
No ho entendré mai, això.
El silenci és molt sorollós.
És el primer que vaig notar quan vam començar a venir.
Em costava dormir.
No era com a casa, on se sent tot.
Sirenes, trànsit, gent...
Ho trobo a faltar.
Les sirenes o la gent?
M'estàs començant a caure bé.
I això és molt venint de mi perquè...
no recordo l'últim cop que em va caure bé algú.
T'he de dir que de primeres sembles esquerpa, però et fas estimar.
Per què vau venir?
I no em diguis que pel genoll.
Això era veritat. Me'l van operar.
Me'l vaig fotre jugant a bàsquet a la lliga universitària.
Però no vau venir per això.
La raó per la qual vam venir té a veure amb una cosa de fa uns anys.
Un client ens va convidar a mi i a la meva dona a una festa privada.
El meu client...
Bé.
No et diré com es diu, però sabries qui és.
- És famós? - No. No en el sentit habitual.
Però és un dels grans del món dels negocis.
És dedica a la defensa, sobretot.
Vull dir contractes confidencials, amb diners del Pentàgon.
La persona més poderosa amb qui he estat.
Bé, la qüestió és que érem a casa seva,
era ja tard i la meva dona volia marxar.
Però ell i jo estàvem encantats i ell no volia que s'acabés la nit.
Després d'unes mirades més,
la meva dona i jo vam quedar que ella marxaria amb taxi i jo, més tard.
Segur que estava encantada.
Bé, vam fer unes copes més, estàvem bastant beguts i llavors...
Ell gairebé no s'aguantava dret i jo no estava gaire fi tampoc.
No sé què vols dir.
I llavors em va portar al seu despatx.
Ens vam fumar uns puros i estàvem allà, gaudint i rient de tot.
I va començar a dir-me com de bé li queia
i que tant de bo pogués convidar-me a un viatge que faria.
Quin tipus de viatge? On anava?
Això mateix li vaig dir.
Llavors...
em va mirar,
tot seriós,
i em va dir:
"Res, ja saps,
tinc la trobada anual dels malvats que dominem el món."
Sempre fa acudits com aquest.
Si et pogués dir qui és, ho entendries.
Hauré de confiar en tu, llavors.
Ara, si em disculpes, em serviré més vi.
I llavors, ahir, abans de l'actuació,
em va trucar.
No estava programat, com sempre fem. Em va trucar sense més.
Volia que li mogués uns diners.
I n'eren molts, fins i tot per ell.
Quan ja penjàvem, li vaig oferir fer una copa.
I em va dir que seria un temps fora.
I li vaig fer broma: "Ah, sí?
Marxes amb els malvats el cap de setmana? No us reuníeu al solstici?"
Però no va riure.
I sempre riu. Fins i tot amb acudits dolents.
Tan sols va dir:
"Cuida't."
Com si li fes pena.
I des de llavors, no m'ho trec del cap.
Vols dir que...?
Creus que el teu amic pugui ser al darrere del que passa?
No, no és això.
Una teoria de la conspiració sobre gent dolenta que domina el món
és una explicació massa ximple.
I més quan la veritat fa més por.
Quina és la veritat?
Que no hi ha cap control. No hi ha ningú movent els fils.
És clar, hi ha gent com el meu amic, que té accés a la informació adient.
Però quan passa una cosa així,
el millor que es pot esperar, fins i tot la gent més poderosa,
és un avís.
Perdona, t'he...
T'he aixafat la guitarra.
Em desdic. Ja no em caus bé.
Vinga.
Vine.
- On? - Vull tornar a caure't bé.
T'he vist, Rose.
Què vols?
No sabré mai com acaben en Ross i la Rachel, oi?
Encara amb això? Què collons hi fa?
Doncs per mi molt, òbviament.
Per què t'importa tant la sèrie aquesta?
Em fa estar bé.
I vull estar bé ara mateix. Tu, no?
Si hi ha esperança en aquest món de merda, almenys vull saber com acaben.
M'importen.
Potser fas malament.
Pensa-hi.
Potser tens raó, així com estan les coses,
no tornaràs a veure la sèrie.
Si fos tu, em preocuparia per altres coses.
És estrany que no se sentin cigales.
Avui m'he perdut.
Quan he marxat al matí.
Com que t'has perdut?
Creia que sabia on anava,
però m'he vist entre un munt de carrers sense senyals.
Llavors he seguit conduint.
I llavors, una mica més.
I de sobte m'he adonat que estava completament perdut.
No sé com he tornat, la veritat.
Però he vist una persona.
Una dona.
A la carretera.
M'ha fet senyals perquè m'aturés i...
no l'entenia.
Estava allà, sense més, en una carretera al mig del no res.
I...
l'he deixat allà.
Necessitava ajuda.
I l'he deixat allà.
Ens has amagat alguna cosa més?
Ara que t'estàs sincerant.
Bé, no us hem dit que vam veure un petrolier tocar terra.
A la platja.
Un petrolier?
Sí, és un vaixell molt gran.
Vermell. Bé, no crec que siguin tots vermells.
Però aquest era vermell, i va anar a parar a la platja.
Per què vau callar?
Doncs perquè en aquell moment teníem por, m'entens?
Del que podia significar.
Què podia significar?
Si de debò ens havien atacat,
que ja sé que sona estrany, el petroli
és el primer que es vol tenir si t'has de defensar.
És increïble que parlem d'això.
Crec que tot anirà bé.
Vull dir que al final tot s'arreglarà.
Fins i tot si és una invasió.
Una invasió?
- O una ocupació? - Mira, saps què?
Sé que ho fas amb bona intenció, però em fa mal rotllo com parles.
I això?
Són flamencs.
Són flamencs?
Són flamencs.
Per què?
Ostres, és una passada de col·lecció.
T'agrada el jazz?
Vols escoltar jazz?
Sí, per què no?
Perquè creia que volíem passar-ho bé?
- Fiquem alguna cosa que es pugui ballar. - El jazz es pot ballar.
- De fet, el meu primer disc... - Una altra història, no, per favor.
Em deixen feta pols. Ei, i aquests discs?
No. Són de la meva filla.
Va tenir una fase PD a la universitat.
Això sembla una cosa que pot ballar una dona de profit.
Au, va, no t'he portat aquí per això.
Volies tornar a caure'm bé.
Així ho aconseguiràs.
- Estem beguts. - Sí.
Estem casats. Estic casada. Tu tens dona.
Així és, sí.
L'estimo moltíssim.
La...
La trobo molt a faltar.
Us retrobareu.
No.
No, no ho crec.
I la Ruth...
I si també li passés alguna cosa? No m'ho perdonaria mai.
A la Ruth no li passarà res. T'ho prometo.
Serem aquí amb tu fins que tot torni a la normalitat.
Amanda, hem de començar a ser realistes.
No tornarem a la normalitat.
No diguis això. Hem de...
Està bé?
Té una mica de febre, però no passa res.
Què fas que no dorms?
No paro de pensar en un capítol de The West Wing .
- Algú li conta una història al President... - Has vist The West Wing ?
Les temporades de l'Aaron Sorkin.
La qüestió és que la història deia que un home que vivia a prop d'un riu
va sentir a la radio que el riu inundaria el poble i que tothom havia de marxar.
Però l'home no va anar enlloc perquè pregava cada dia.
Déu l'estimava i el salvaria.
Llavors la inundació va arribar
i un paio en barca va veure l'home i li va dir: "Vingui, que l'ajudo."
Però l'home li va dir que no aniria enlloc.
Llavors va arribar un helicòpter i el pilot va treure l'escala,
però l'home li va dir que no aniria enlloc.
Després d'això, l'home va morir.
I va pujar al cel, molt emprenyat amb Déu,
i li va dir: "He pregat tots els dies. Creia que m'estimaves.
Per què no m'has salvat?"
I Déu li va contestar:
"T'he enviat una notícia,
una barca i un helicòpter.
Què més volies?"
Què passa, Rose?
Que estic farta d'esperar.
Papa.
Dorms al llit amb mi?
Segur?
El llit és petit i m'és igual dormir al terra.
- Em va bé per l'esquena. - Tinc por.
Només ens tenim l'un a l'altre, oi?
Què vols dir?
El que vull dir és
que si les coses van malament, confies en aquesta gent?
La dona és una histèrica.
El fill m'ha fet fotos a la piscina.
La filla sempre està mirant cap al bosc, com en Donny Darko.
I crec que l'home em vol follar.
Com ho saps, això?
No em farà res. No és així. Però ho vol? Hòstia puta, ja ho crec.
El que vull dir és que no hi confio.
No deixaré que et passi res si això és el que vols saber.
El que vull saber és que saps que si el món se'n va a la merda,
no pots confiar fàcilment en la gent.
Sobretot si són blancs.
Fins i tot la mare hi estaria d'acord.
Entesos.
De debò?
Perquè és la segona nit que dormim al soterrani de casa nostra.
Per què els has deixat tornar exactament?
És el que havia de fer.
Això mateix. Això és el que ens fotrà donat el moment.
Beu.
- On és la Rosie? - No ho sé. S'ha aixecat abans.
Ara la busco. Amunt, vinga.
Com et trobes, tresor?
Vinga.
Sé que tens son, però t'has d'aixecar, aviam si tens febre.
Ahir en tenies.
Ara sembla que no.
Que bé.
Et fa mal el coll?
- No. - Bé.
Què és això? Sang? És sang?
Què...?
Què collons fas?
Hòstia puta. Són dents?
Archie.
Deixa't estar! Clay!
Les dents.
Clay!
Què m'està passant?
Clay!
Què passa?
- És l'Archie. - Què passa? Hòstia puta.
Això mateix.
Em notava les dents rares i me les he tocat i han caigut.
Anit tenia febre, però jo què sé.
- Vinga, tranquil. Et posaràs bé. - No estic bé!
PART V L'ÚLTIMA
Com estàs?
Llevat de les dents.
Com preguntes això? És obvi que està malalt.
No estic malalt, mama. Només m'han caigut les dents.
Potser és per l'insecte. No ho sé.
Quin insecte?
- Ahir al bosc me'n va picar un. - Deu ser això, llavors.
Potser era una paparra, amb la malaltia de Lyme.
He vist coses pitjors.
Pitjors que això?
Hem d'anar a urgències, doncs. A l'hospital.
Impossible. Només s'hi pot anar per l'autopista.
A més, si està tot tallat, no hi haurà ningú.
Alguna cosa hem de fer. L'ha de veure un metge.
Això no pot estar passant.
Anem a casa del meu contractista. No és lluny.
No el vas veure agafant provisions?
En Danny està preparat per qualsevol cosa. Potser té quelcom. Medicació, antibiòtics...
Ell sabrà què fer.
Ei.
T'ho prometo.
Ajudaré el teu fill.
On és la Rose?
No l'he trobat.
Què? Com que no?
He mirat per aquí dins i no hi és, no és al jardí...
Miraré a sota. Deu estar tafanejant.
- Potser és a fora jugant. Vaig a mirar. - Ja hi he anat, però mireu-ho.
- No ho entenc. On és? Deu ser per aquí. - No! T'he dit que he mirat pertot i no!
- Podria ser al garatge. - Ja hi he mirat.
I on collons no has mirat, Clay?
No hi és, a sota.
Aviam, no pot ser. On és?
No és a fora, però crec que ha agafat una bici del garatge.
- Ha agafat una bici. Per anar on? - Saps on ha pogut anar?
No ho sé. Ahir vam anar a la cabana.
Quina cabana?
La cabana.
Va veure cérvols i volia buscar-los.
- Potser és allà. - Hi vaig.
Archie, estàs bé?
Estàs bé?
- Hem de buscar ajuda. - Sí. Vinga. Som-hi.
Jo també hi vaig.
No, és perillós. Queda't amb l'Amanda i busqueu la Rose.
No. Què? No em pots deixar sola.
- Tot anirà bé. - Ho hem parlat. No em pots deixar sola.
- Està malalt. Que no ho veus? - No tornaràs.
No veus que passa alguna cosa? Ara mateix.
Sigui el que sigui, li passa a l'Archie, a tothom.
No pots marxar. Es pot estar acabant el món.
Per això et vull aquí.
Treu el mòbil.
Vinga, treu-lo.
Cronometra una hora.
Tornaré.
No funcionarà.
No anirà bé.
És clar que sí, no tenim més remei. Mira, tornaré abans que això soni.
Una hora. És el temps que tens. M'ho has promès.
- Rose! - Rose!
- Rosie! - Rose!
És un malson.
És un puto malson.
Per què hauria de marxar? Per què?
Va dir que estava farta d'esperar. Què volia dir?
Per què no tornem a casa i esperem el meu pare?
I llavors què?
Trobarà la Rose?
No ho sé, però ens ajudarà.
Jo només vull saber què collons passa i què collons farem.
Vull que trobem la meva filla i agafar el vostre cotxe de luxe
i anar a un hospital de debò, i que un metge em digui
que el meu fill es posarà bé, que tot anirà bé,
i tornar a casa nostra.
I si això no passa?
Vull allunyar-me d'aquí i de vosaltres i del que sigui que està passant.
- Estem tots igual. - Això ja ho sé!
No em cridis!
T'és igual.
T'és igual que sigui aquí.
I que la meva mare sigui segurament al fons de la mar.
No tinc ningú més a la vida.
Tan sols els tinc a ells. Ho entens, això?
Necessito la meva mare més que mai.
I el més segur és que no la torni a veure.
No m'és igual, de debò.
No sé què hauria de fer, però no m'és igual.
Per què ets així?
Què guanyes estant emprenyada tota l'estona?
Cada hora de cada dia, la meva feina consisteix
a conèixer bé la gent
per saber com mentir-los, per poder vendre'ls coses que no volen.
I quan estudies així la gent,
quan veus realment com es tracten...
Ets llesta.
Veus el que fan, i que ho fan sense pensar-hi.
Hòstia, si ho vaig fer jo amb tu i el teu pare i no sé ni per què.
Ens fotem els uns als altres.
A tothora, sense adonar-nos-en.
Fotem tot el que hi ha al planeta i ens creiem que no passarà res
perquè comprem canyetes de paper i pollastres criats en llibertat.
I el pitjor és que, en el fons, sabem que no enganyem ningú.
Sabem que vivim una mentida.
I tothom acceptem aquesta il·lusió
per poder seguir evitant pensar com de dolents som en realitat.
No estic d'acord amb la majoria de coses que fas i dius,
però aquí coincidim en el diagrama de Venn.
Estic d'acord amb tot el que acabes de dir.
Però tot i que la gent sigui dolenta,
no podem canviar el fet que ens necessitem.
No vull ser així.
No m'agrada ser així de dolenta.
Ja sé que dic que no puc amb la gent, però faria el que fos per recuperar-la.
Ei, papa.
Creus que la Taylor estarà bé?
Qui?
Archie, queda't aquí.
Som-hi.
- George. - Danny.
Perdona que ens presentem així.
Us he de demanar que us allunyeu de la porta i torneu al cotxe.
Què?
Allunyeu-vos i torneu cap al cotxe.
Què volíeu?
Saber com estàveu.
Si estàveu aquí i si estàveu bé.
Si sabíeu alguna cosa del que està passant.
Sí, soc en Clay.
La meva família i jo hem llogat la casa d'en G. H., d'en George.
Som de la ciutat.
Doncs quina sort heu tingut. La ciutat ara mateix deu ser un merder.
La veritat és que em sorprèn que hàgiu sortit de casa.
Som aquí perquè el meu fill necessita ajuda.
Vomita i...
Li han caigut les dents. No sabem per què.
Ostres, les dents?
Deu haver sigut pel soroll.
- Saps res del soroll? - Aviam...
És semblant al que va passar a Cuba no fa tant.
Eren armes de microones, i produïen una radiació
que es transmetia mitjançant el so.
Algunes persones hi van perdre les dents.
A banda d'això, l'únic que sé del cert és que no hi ha gaire informació.
Diria que estem en guerra.
O al principi d'una, segur. Deien que hi havia xivarri.
Doncs devia ser per això.
Xivarri? Com que xivarri?
Quan llegiu el diari, passeu de la portada.
Rússia va retirar el seu personal de Washington.
Us en vau adonar?
Passen coses. Ara, no sé quines exactament.
Potser no en sabem res més. Potser només podem intentar protegir-nos.
Pregar, el que més us ajudi.
Mira, Danny.
Com ha dit en Clay, el seu fill no està bé.
No n'hi ha prou amb pregar.
Tu estàs preparat per situacions com aquesta
i hem pensat que potser tens medicaments.
El que jo tinc no és cosa vostra.
Danny.
Vinga, home, soc jo, ens coneixem.
Som amics.
Això era abans, George.
- No hi estàs pensant. - Danny, què dius?
Que no ajudi el seu fill?
Ara no res té sentit.
Però tot i que el món no tingui sentit, soc racional i protegeixo els meus.
El que feu vosaltres és cosa vostra.
Creia que feia bé de portar-los aquí.
Si tens algun medicament...
Puc pagar-lo.
Diguem-ne... Mil dòlars?
Els diners no valdran res si cau el govern.
Totes les xarxes han caigut. Les targetes no funcionen.
No hi ha ni Venmo ni ApplePay.
Potser els diners són l'únic que pot valer.
El meu fill està malalt. Necessita ajuda. Té setze anys.
No hi ha res.
Rosie.
És una situació difícil.
Ho entenc.
Jo faria el que fos per la meva família.
I això faig.
Tanco les portes, espero, vigilo,
i vaig armat.
A banda d'això, no sé què més dir-vos.
Ruth! Hi ha marques de bici.
Ara tornaré a casa meva.
M'acomiado i us desitjo bona sort.
Si torneu a sortir, podeu venir, però només us podré oferir conversa.
Us aconsello que aneu a veure els Thorne.
Van reformar el soterrani fa un temps. Sense permisos ni res.
Hi va treballar un amic i ni em va ensenyar el plànol.
I sabeu què?
A mi em sembla que s'estaven fent un búnquer.
Au, Danny, no ens pots fotre així.
No t'adones del que està passant, George?
Ens han fotut a tots.
Amb tots els respectes.
Marxeu de la meva propietat.
Ja.
No marxarem fins tenir el que necessitem.
Què collons feu, hòstia?
He promès a la mare que l'ajudaria.
Doncs només l'ajudaràs a morir si no abaixes l'arma.
G. H., abaixa l'arma, d'acord? Ja arribarem a l'hospital.
No hi arribarem! A més, no ens dispararà.
Jo crec que sí.
Et dic que no.
I una merda.
Espereu!
- Clay, fuig! - Papa!
Vull enraonar amb ell!
Això només se solucionarà si pugeu al cotxe
i marxeu ja.
Marxar on? Les carreteres estan tallades.
Som al mig del no res i no hi ha ningú.
No sé què fer.
No puc fer res sense mòbil ni GPS.
Ara mateix soc un inútil.
Però el meu fill està malalt.
I la meva filla ha desaparegut.
I no sé què fer.
Però tu ets un home molt preparat.
Ja ho pots ben dir.
Per això hem vingut, perquè ets l'únic que pot ajudar el meu fill.
- No és problema meu. - No, no ho és.
Però és el que has dit abans.
Què faries si fos el teu fill? Per això ho faig.
És l'únic que puc fer.
T'ho suplico.
Per favor.
Per favor, ajuda el meu fill.
Suposo que era esperable haver de tornar al troc.
Li he donat diners, així que troc no és.
Per cert, en sé més.
Us ho dic de franc, si voleu.
Això és cosa dels coreans.
Dels coreans?
Com ho saps?
Confieu en mi. Han sigut els coreans. O els xinesos, uns o els altres.
Ensenya-l'hi.
Estava al cotxe ahir,
i un dron enorme estava llençant això.
Vol dir 'mort als Estats Units'. Creiem que es cosa dels iranians.
A les notícies vaig sentir que tenen grans coneixements informàtics.
Què passa?
Abans que petés la línia,
un amic meu de San Diego em va contar una cosa semblant,
que uns drons llençaven pamflets, però aquells eren en coreà.
O en mandarí. No m'ho va saber dir.
I com que va estar quatre anys a Iraq,
si haguessin sigut aquests, ho hauria sabut.
Hem fet molts enemics.
Potser alguns s'han unit.
Anit hi havia flamencs a la piscina.
Els animals ens estan advertint.
Saben alguna cosa.
Una cosa que nosaltres no.
Com quan els gossos noten que ve una tempesta.
Hi ha més marques.
Tornem a casa, el meu pare ja hi serà.
Potser ens pot ajudar.
No penso tornar sense la Rosie.
Aquella casa.
Deu ser allà.
Som-hi, aviam si han trobat la Rose.
G. H.
Què passa?
Abans de marxar,
he de saber que puc confiar en tu.
Per molt que duri això, he de saber que hi puc comptar.
Perquè si això ha passat pertot,
hem d'anar al búnquer que ens ha dit en Danny i ja.
Què vols dir?
Saps quelcom.
Tenia les meves sospites, però volia més informació.
Els senyals hi eren, és clar, però...
no volia espantar ningú.
Us hagués semblat una bogeria, perquè ho és.
Tindria més sentit ser al caire d'una invasió total, però això...
No creia que deixaríem que passés. Ens creia més llestos.
Que passés què?
El meu client principal treballa en defensa
i he passat molt de temps estudiant campanyes militars.
Hi havia un programa en particular que li feia molta por al meu client.
Una maniobra en tres passos que podia acabar amb un govern des de dins.
El primer pas
era l'aïllament.
Inutilitzar la comunicació i el transport.
Deixar l'objectiu tan sord, mut i paralitzat com fos possible
per passar al segon pas.
El caos sincronitzat.
Espantar-lo amb atacs encoberts i informació falsa.
Subjugar les seves habilitats defensives
fent el seu sistema armamentístic vulnerable als seus propis extremistes.
Sense un enemic o motiu clar, la gent s'enfrontaria entre ella.
Si es feia bé, el tercer pas passaria sol.
Quin és el tercer pas?
Un cop d'estat.
Una guerra civil.
El col·lapse.
Aquest programa era la manera més rendible de desestabilitzar un país.
Perquè si l'objectiu té deficiències suficients,
bàsicament fa la feina per tu.
Qui ha començat això vol que ho acabem nosaltres.
ELS THORNE
Rose!
COMMODUS REFUGIS DE SUPERVIVÈNCIA
ALERTA: CASA BLANCA I CIUTATS PRINCIPALS ATACADES PER FORCES DE SEGURETAT CORRUPTES
NIVELLS DE RADIACIÓ ELEVATS DETECTATS EN MÚLTIPLES NUCLIS POBLACIONALS
BUSQUEU REFUGI IMMEDIATAMENT
ALERTA
HOLA!
LLEGINT
CAPÍTOLS
EL DEL JOEY PARLANT FRANCÈS EL DE LA MORT DE L'ESTELLE
L'ÚLTIM
REPRODUIR
EN MEMÒRIA DE PATRICK SHELBY I ROCKY BABCOCK
Subtítols: Teresa Pitarch Porcar