Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אמנדה?‬
‫מה את עושה?‬
‫לא הצלחתי להירדם.‬
‫וכידוע לך, הייתה לנו כזו שנה נוראית, ‬
‫ונראה שאני רק עובדת, ‬ ‫יום אחר יום, בלי לשים לב.‬
‫ואתה כל הזמן חרד לגבי העבודה שלך‬
‫בגלל כל הקיצוצים. אז נכנסתי לאינטרנט הבוקר‬
‫ושכרתי לנו בית יפהפה ליד החוף.‬
‫וזאת הייתה ממש מציאה, ‬ ‫אפילו שזאת עדיין העונה.‬
‫רגע, את אורזת?‬
‫כן. חשבתי להתחיל מוקדם.‬
‫רגע. אני לא מבין.‬
‫למתי שכרת בית?‬
‫להיום.‬
‫חשבתי שאם אעשה הזמנה‬
‫ואארוז, ייגמרו רוב הסיבות לסרב.‬
‫אה, והדפסתי לך מהאתר את הדף הקטן הזה ששם.‬
‫הוא ליד הקפה שלך, ‬ ‫שהוכן בדיוק כמו שאתה אוהב.‬
‫לא רציתי להעיר את הילדים, ‬ ‫אז עוד לא ארזתי להם.‬
‫אבל בכנות, אני חושבת שהם ממש יתלהבו מזה.‬
‫טוב, את מכירה אותי, ‬ ‫אני תמיד בעד חופשה קטנה.‬
‫בייחוד עם הילדים. לא עשינו את זה מזמן.‬
‫אבל תעזרי לי פה, מותק. כאילו... למה היום?‬
‫כשלא הצלחתי לחזור לישון‬ ‫הבוקר, באתי לכאן, ‬
‫כדי לצפות בזריחה.‬
‫וראיתי את כל האנשים האלה‬
‫מתחילים את היום בכזאת נחישות. כזה מרץ.‬
‫הכול במאמץ...‬
‫לפתח את עצמם.‬
‫לפתח את העולם.‬
‫הרגשתי בת מזל שאני חלק מזה.‬
‫אבל אז נזכרתי...‬
‫מה טיבו האמיתי של העולם. ‬
‫והגעתי לתובנה מדויקת יותר.‬
‫אני ממש שונאת אנשים.‬
‫- להשאיר את העולם מאחור -‬
‫"להשאיר את העולם מאחור."‬
‫לפחות זה מה שהיה כתוב בתיאור הנכס.‬
‫איזה כיף! איסט המפטון?‬
‫לא. זו עיירה קטנה וחמודה.‬ ‫נראה לי שקוראים לזה "כפריר".‬
‫היא עד כדי כך חמודה.‬
‫היא הרבה יותר קרובה לעיר, ‬ ‫ועדיין רחוקה מאוד מכולם.‬
‫נשמע שזה בדיוק מה שאת צריכה כרגע.‬
‫אחרי שתעני על כמה שאלות‬ ‫לגבי החשבון של "קונפיקטורה"?‬
‫בבקשה?‬
‫הפלצת?‬
‫ארצ'י, תעזוב אותה.‬
‫אבא, לא אכפת לי שהיא הפליצה.‬ ‫אכפת לי שהיא משקרת לגבי זה.‬
‫אנו עורכות לפיבי מסיבת רווקות.‬
‫כן. סליחה, בנים. המתקן הזה נסגר.‬
‫כן, בסדר. בטח.‬
‫אבא, כשנחזור לעיר, ‬ ‫תוכל לקחת אותי לבית הקפה מ "חברים"?‬
‫אני לא חושב שהוא באמת קיים, מותק.‬ ‫זו רק תפאורה.‬
‫- יציאה 76‬ ‫פוינט קומפורט -‬
‫נתחרה לבריכה.‬
‫- חלק ראשון: ‬ ‫הבית -‬
‫זה נחמד.‬
‫הוא יפהפה.‬
‫- ברוכים הבאים -‬
‫נראה שיש לנו כאן אלכוהול איכותי.‬
‫כתוב כאן שהוא לא בשבילנו.‬
‫היה שווה לנסות.‬
‫הסיסמה לאינטרנט היא מגילה.‬
‫הבעלים בטח עובד באבטחת סייבר.‬
‫הילדים נראים מאושרים כל כך.‬
‫אני אביא את הדברים מהמכונית.‬
‫כשתסיים, אולי אקפוץ העירה‬ ‫כדי לקנות מצרכים.‬
‫- שוק פוינט קומפורט -‬
‫מנסה להשיג שלשה...‬
‫ולהמשיך את הרצף.‬
‫הן לא שלי. אני נשבע. הן לא שלי.‬
‫תירגע. אני קניתי אותן.‬
‫אתה אוהב להגניב אחת פה ושם.‬
‫אנחנו בחופשה, אז חשבתי, למה לא?‬
‫אני רוצה שתיהנה.‬ ‫רק שהילדים לא יראו אותך.‬
‫טוב. היי.‬
‫יש לי רעיון לבילוי אחר.‬
‫אולי?‬
‫יש לנו 15 דקות עד שהם יתחננו ללכת לחוף.‬
‫אני לא צריך יותר.‬
‫- ברוכים הבאים לצ'ארלסטון הארבור -‬
‫קרם הגנה?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫החוף כולו לרשותנו.‬
‫תראה את הספינה.‬
‫כל כך גדולה.‬
‫- טיילור‬ ‫מצורפת תמונה -‬
‫- סאג הארבור -‬
‫היי, אימא, טיילור שלחה מיקום.‬
‫תוכלי לבדוק כמה רחוק הבית שלה?‬
‫פשוט תסתכלי.‬
‫אמרת שאולי נוכל לנסוע לשם. אז אולי?‬
‫זה סאג הארבור.‬ ‫זה במרחק שעה לפחות, מותק.‬
‫היא מתקרבת.‬
‫מי מתקרבת?‬ ‫-הספינה.‬
‫כן. היא יפהפייה.‬ ‫נראית כמו מכלית נפט.‬
‫כנראה יש נמל בסביבה.‬
‫קראתי ב "אטלנטיק" שבניו יורק נמצא‬ ‫אחד המפרצים הטבעיים הגדולים בעולם.‬
‫את בסדר, רוז?‬
‫אני חושבת שהספינה מתקדמת לעברנו.‬
‫מה אמרת, חמודה?‬
‫קליי?‬
‫קליי.‬ ‫-כן.‬
‫וואו. היא ממש מתקרבת, מה?‬
‫זה בעייתי בעיניך?‬
‫לא, בחייך. היא תעצור. היא חייבת.‬
‫נכון?‬
‫תתעורר. ארצ'י, קדימה, חבר.‬ ‫תעזור לנו לארוז.‬
‫כבר הולכים? למה?‬
‫לכל הרוחות.‬
‫אלוהים, ארצ'י, בוא.‬
‫קדימה! רוצו!‬
‫- וייט ליון -‬
‫קדימה, תמשיכו ללכת, חבר'ה.‬
‫סליחה, אדוני השוטר. מה קרה?‬
‫כמה ספינות עלו על שרטון לאורך החוף‬ ‫בגלל מערכת הניווט.‬
‫מצטער, אני צריך שתתקדמו.‬
‫תתקדמו, חבר'ה.‬
‫- וייט ליון -‬
‫יש כאן "סטארבקס".‬
‫רציתי לקרוא על מה שקרה בחוף, ‬ ‫אבל האינטרנט לא עובד.‬
‫נראה לך שצריך לאפס את הנתב?‬
‫מצטער, אין לי איך לעזור לך.‬ ‫את האשפית הטכנולוגית, לא אני.‬
‫את יודעת, גם הטלוויזיה לא עובדת.‬
‫ניסיתי להציץ במשחק, אבל אין קליטה.‬
‫עדיין תרצי המבורגרים הערב?‬
‫כן, אני זורמת.‬
‫בינתיים, נראה שהילדים לגמרי שכחו מזה, ‬
‫כאילו זה משהו שהם ראו בסדרה.‬
‫הם כבר המשיכו לפרק הבא.‬
‫קליי.‬
‫בוא הנה, תראה.‬
‫וואו.‬
‫זה סימן טוב. לראות איילים.‬
‫לפחות לפי המיתולוגיה המסו-אמריקנית.‬
‫תעזרי לי?‬
‫מה... כן, אני באה לעזור.‬
‫- אתה לא מחובר.‬ ‫בדוק את החיבור. -‬
‫לא, לא ככה. לא את האמצעי.‬ ‫-לא. אני הולכת על האמצעי.‬
‫כי זה יקשה עליך. וזאת מטרתי בחיים, לא?‬
‫את לוקחת עוד? תמלאי לי?‬
‫בטח, אבל נראה לי שאני סיימתי.‬ ‫אני צריכה כוס מים, ‬
‫אחרת יהיה לי חתיכת הנגאובר מחר.‬
‫היי, זוכרת את הסטודנטית שלי‬ ‫שהוציאה לאור ספר בשנה שעברה? מריה מילר?‬
‫היא רוצה שאני‬ ‫אכתוב את ההקדמה לספר השני שלה.‬
‫כאילו, את יודעת, היא אומרת‬ ‫שאני סוג של השראה ענקית.‬
‫אני אף פעם לא בטוח אם המסר שלי עובר, ‬
‫ואז משהו כזה קורה...‬
‫שמעת את זה?‬
‫הספר השני שלה הוא מעין חקר‬
‫של התקשורת כאמצעי בריחה ושיקוף.‬
‫וזו סתירה שהיא מצליחה ליישב.‬
‫יש פה מישהו.‬
‫תביא מחבט.‬
‫מחבט?‬ ‫-כן.‬
‫למה שיהיה לי מחבט?‬
‫סליחה. הלו?‬
‫זה בטח כלום. אני אטפל בזה.‬
‫בעצם, יודעת מה? תביאי טלפון.‬
‫את יודעת, ליתר ביטחון.‬
‫מצטער להפריע.‬
‫שלום. היי.‬
‫מצטער להפריע.‬ ‫-למקרה שלא ידעת.‬
‫אפשר לעזור לכם?‬
‫אני יודע שמאוחר.‬ ‫דפיקה בדלת, באזור כזה מרוחק.‬
‫הוא התקשה להחליט‬ ‫באיזו דלת לדפוק, בחזית או בצד, ‬
‫וההתלבטות נמשכה זמן מה.‬
‫חשבתי לנסות את הדלת הצדדית כי יש שם זכוכית‬
‫ויכולתם לראות אותנו ולהבין שאנחנו סתם...‬
‫את בטח אמנדה.‬
‫אמנדה סנדפורד, נכון?‬
‫אתם מכירים?‬
‫לא, לא יצא לנו להיפגש פנים אל פנים.‬
‫אני ג"ה. ג "ה סקוט.‬
‫ג'ורג'. הוא ג'ורג'.‬ ‫ככה זה מופיע באימייל שלו.‬
‫תסלחו לי. שכחתי.‬
‫לכן העדפתי את החיים לפני עידן האינטרנט, ‬
‫כי היינו מדברים בטלפון, ‬ ‫היית מזהה את הקול שלי‬
‫ויודעת שזה הבית שלנו.‬
‫סליחה?‬
‫זה הבית שלנו.‬ ‫אני אותו ג'ורג' שאיתו התכתבת.‬
‫לא, אני זוכרת את השם, פשוט...‬
‫זה... זה הבית שלכם?‬
‫סליחה. אתם חושבים שנוכל להיכנס?‬
‫כן. בטח. כן, תיכנסו.‬
‫כן. נהיה קר פתאום.‬
‫אני מבין שזה בטח מוזר לכם‬
‫שהופענו כאן ככה בהפתעה.‬
‫היינו מתקשרים, אבל הטלפונים לא עובדים.‬
‫כן, אין לי קליטה בטלפון.‬
‫כמעט כאילו אנחנו דוברים אמת.‬
‫היי. אני קליי.‬
‫רות.‬ ‫-היי.‬
‫ואני ג "ה, שוב.‬ ‫-ג "ה.‬
‫קליי, נעים מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫אולי נשב?‬
‫ואתם יודעים, נדבר.‬
‫הילדים ישנים.‬
‫לא הייתי דואג מאוד.‬ ‫ארצ'י לא יתעורר גם מפצצת אטום.‬
‫אתם יודעים? בואו נעבור למטבח.‬
‫הערב היינו בקונצרט‬ ‫של התזמורת הסימפונית בברונקס. יצא לכם?‬
‫לא.‬
‫ההפקות שלהם ברמה אחרת לגמרי.‬
‫הוא חבר במועצת המנהלים של הפילהרמונית.‬
‫הוא אוהב לעודד את כל מי שהוא מכיר‬ ‫להתעניין במוזיקה קלסית.‬
‫אז במילים אחרות, אני ילדה בת מזל.‬
‫אכפת לכם שאקח כוס מים?‬
‫לא, בבקשה.‬
‫בכל אופן, נסענו בחזרה העירה, הביתה, ‬
‫ואז קרה משהו.‬
‫הפסקת חשמל.‬
‫הפסקת חשמל?‬
‫נראה שהתאורה עובדת בסדר גמור.‬
‫בדיוק, אז חשבנו לעצמנו...‬
‫בהתחשב בכל מה שכנראה קורה‬ ‫בעיר כרגע, אנחנו לא...‬
‫הדירה בקומה 14 והוא לא יכול‬ ‫לטפס 14 קומות בגלל הברך שלו.‬
‫וגם, הרמזורים נכבו.‬
‫היינו יושבים שעות בפקקים‬ ‫אילו נסענו הביתה.‬
‫אז הייתה הפסקת חשמל והחלטתם לנסוע עד לכאן?‬
‫הכבישים האלה מוכרים.‬ ‫בקושי השקעתי בזה מחשבה.‬
‫כשראינו שהאורות דולקים, הסתכלתי על רות...‬
‫והוא אמר שיהיה רגוע יותר אם נשהה כאן.‬
‫אתם יודעים, בבית שלו.‬
‫רגע. אתם רוצים לשהות כאן?‬ ‫אבל... אנחנו שוהים פה.‬
‫בהתחשב בנסיבות, חשבנו שאולי תגלו הבנה.‬
‫כמובן. כן. פשוט...‬
‫אני חושבת שהוא מתכוון‬ ‫שאנחנו מבינים, כמובן...‬
‫אני יודע שזו הפתעה, ‬ ‫אבל חשבנו שאולי אם תסכימו...‬
‫כי, שוב...‬
‫אתם יודעים, זה די...‬
‫הבית שלנו.‬
‫מה שהיא מנסה לומר‬ ‫זה שרצינו להיות במקום בטוח.‬
‫אבל, אתם יודעים, אנחנו בחופשה.‬
‫קליי, אמנדה, נוכל כמובן‬ ‫להחזיר לכם את הכסף.‬
‫אתם רוצים שאנחנו נלך?‬
‫עכשיו אמצע הלילה.‬ ‫הילדים שלי ישנים למעלה.‬
‫אתם באים הנה ומציעים החזר כספי.‬
‫אני חושבת שעליי להתקשר לחברה.‬ ‫לא נראה לי שזה מותר.‬
‫המספר בטוח מופיע באתר שלהם...‬
‫באמת שאין צורך.‬
‫למה לא?‬
‫כי אנחנו לא מבקשים מכם ללכת.‬
‫נוכל להחזיר לכם, ‬ ‫נגיד, 50 אחוז ממה ששילמתם.‬
‫יש יחידת דיור. נוכל לשהות למטה.‬
‫למטה?‬
‫חמישים אחוז?‬
‫אני חושבת שאנחנו צריכים‬ ‫לבחון את התנאים וההגבלות.‬
‫טוב, אנחנו צריכים למצוא את הנתב.‬
‫אנסה לחבר אותו לטלפון.‬ ‫-צריך לאפס אותו.‬
‫הטלפונים לא עובדים, קליי.‬ ‫איך זה אמור לעזור?‬
‫אני חושבת שהאינטרנט‬ ‫קרס בכל מקרה, אז...‬
‫טוב, תראו, אני מצטערת.‬
‫אני פשוט מרגישה לא בנוח לשהות בבית עם...‬
‫אנשים שאני לא מכירה.‬
‫זאת הפסקת חשמל.‬ ‫היא יכולה להיגמר בתוך כמה שעות.‬
‫אפשר?‬
‫חבל שלא הקשבתי לאשתי‬ ‫וכתבתי מה כל אחד פותח.‬
‫הנה.‬
‫אני יכול לתת לכם 1,000 דולר עבור הלילה.‬
‫זה אמור לכסות כמעט חצי מהסכום‬ ‫שאתם משלמים על סוף השבוע.‬
‫יש פה 1,000 דולר.‬
‫נודה לכם מאוד.‬
‫ומחר נהיה קצת יותר חכמים ונמצא סידור.‬ ‫-כן.‬
‫בינתיים הדבר הזה לא מגיב.‬
‫אז, בכל אופן, אני אומר שלילה אחד...‬
‫לדעתי כדאי שנדבר על זה ביחידות.‬
‫אנחנו נלך לדבר בחדר השני, בסדר?‬
‫אני יכול להכין לעצמי משקה?‬ ‫-בטח. תרגיש ב...‬
‫כן.‬
‫למה אמרת להם שהם יכולים להישאר?‬ ‫-יש הפסקת חשמל.‬
‫את חושבת שהם משקרים?‬
‫מדובר באישה צעירה ובאביה, ‬ ‫הם לא נראים מסוכנים.‬
‫הם זרים.‬
‫הם הציגו את עצמם.‬
‫הם דפקו בדלת באמצע הלילה.‬
‫היית מעדיפה שיתפרצו פנימה?‬
‫הם הפחידו אותי למוות.‬
‫אני חושב שגם הם פחדו.‬
‫נכון? הם לא ידעו מה עוד לעשות.‬
‫הנה רעיון, שילכו למלון.‬
‫זה הבית שלהם, ‬ ‫כפי שהבחורה הקפידה להזכיר לנו.‬
‫טוב, לא ביקשנו הוכחה.‬ ‫לא שמעתי את המכונית שלהם. אתה שמעת?‬
‫לא, אבל סוער בחוץ. אולי לא שמענו.‬ ‫-ואולי הם התגנבו במעלה הכביש.‬
‫ואולי אנחנו צריכים להירגע קצת?‬
‫אני מצטערת, פשוט... ‬ ‫ממש לא נראה שזה הבית שלהם.‬
‫מועצת המנהלים של הפילהרמונית?‬
‫לא יודעת, נראה לי שזאת תרמית.‬
‫הם רוצים לשהות פה? איתנו?‬
‫אין מצב. לא אצליח לישון כשיש זרים בבית.‬
‫רוז נמצאת בהמשך המסדרון.‬ ‫מה אם הוא יתגנב פנימה...‬
‫לא רוצה לחשוב על זה.‬
‫אבל בארצ'י את לא חושבת שהוא ירצה להתעלל.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אני רק אומרת שאני לא אוהבת‬ ‫את איך שזה נשמע. בסדר?‬
‫הוא בא לכאן‬ ‫כי הוא לא רוצה לטפס במדרגות מזוינות?‬
‫תעשה לי טובה.‬ ‫כל הסיפור הזה נראה קצת מאולתר.‬
‫אלוהים, מה אם זו תרמית?‬
‫מה אם הפסקת החשמל וכל השאר‬ ‫הם רק חלק מהסיפור?‬
‫לא נראה לי שהם משקרים.‬
‫בגלל זה כנראה‬ ‫הטלפונים והאינטרנט לא עובדים.‬
‫וחוץ מזה, היו לו מפתחות.‬
‫הוא פתח את ארון המשקאות. זוכרת?‬
‫אז מה אם היו לו מפתחות?‬
‫אולי הוא השיפוצניק. היא מנהלת משק הבית.‬
‫מנהלת משק הבית תמיד יודעת איפה מוחבא הכסף.‬
‫וגם, הוא היה עם הגב אלינו.‬ ‫אולי הוא פרץ אותו.‬
‫אני לא מבין מה יכול לצאת לו‬ ‫מלתת לנו 1,000 דולר.‬
‫למה אתה כל כך מתאמץ‬ ‫להאמין לכולם חוץ מאשר לאשתך?‬
‫משהו קורה, ואני לא סומכת עליהם.‬
‫אני חושב שהם אנשים נחמדים ומפוחדים‬ ‫שצריכים מקום להעביר בו את הלילה.‬
‫טוב, אני ארד לשם ואדבר איתם, ‬
‫ואם תהיה לי תחושה רעה, אני אגיד, "לא.‬
‫"אנחנו מרגישים לא בנוח עם הסידור הזה."‬
‫טוב? אבל אם לא יצוצו בעיות, ‬ ‫אני בעד לתת להם להישאר.‬
‫הלוואי שהאמנתי באנשים כמוך.‬
‫הקוקטייל המיוחד שלי.‬ ‫אשמח להכין לך אחד.‬
‫כן, אולי אשתה משהו.‬
‫עוד לא נגעתי בו, תתכבד.‬
‫תודה.‬
‫מה איתך, אמנדה?‬
‫מה בדיוק יש בו?‬
‫חתיכת קוקטייל.‬
‫כדאי לך לטעום. את תאהבי את זה.‬
‫אני אוותר.‬
‫אני צריכה לנשום אוויר צח.‬
‫יש לכם בית יפהפה.‬
‫אנחנו מתים עליו. טוב לשמוע שגם אתם.‬
‫כמה זמן אתם גרים כאן?‬
‫קניתי אותו לפני כמעט... 20 שנה.‬
‫אבל בשלב הזה, זה הבית.‬
‫או הבית השני.‬
‫שיפצנו אותו לפני חמש שנים.‬ ‫היה לנו קבלן נהדר.‬
‫הרבה מהפרטים הקטנים היו רעיון שלו.‬
‫איפה הדירה שלכם בעיר?‬
‫בפארק, בין הרחובות 81 ו-82.‬
‫מה איתכם?‬
‫ברוקלין. סאנסט פארק.‬
‫בפארק סלופ, למעשה.‬
‫יפה מאוד.‬
‫כולם רוצים לגור שם בימים אלה.‬ ‫גם המחיר סביר.‬
‫אני חושב שאפילו רות חיפשה באזור‬
‫כשהיא חשבה לעזוב את הבית.‬
‫איפה אשתך? מעניין אותי לדעת‬ ‫אם אתה דואג לה בעיר.‬
‫היא בנסיעת עבודה במרוקו.‬
‫היא סוחרת אמנות, אז נוסעת הרבה.‬
‫הטיסה שלה אמורה לנחות בבוקר, האמת.‬
‫אפשר לראות תעודה מזהה?‬
‫אוי, אמנדה.‬
‫זאת בקשה הגיונית.‬
‫אתה אדם זר שמגיע באמצע הלילה, ‬
‫והילדים שלי למעלה.‬
‫כמובן. אני מבין.‬
‫טוב...‬
‫אתם לא תאמינו, אבל אני...‬
‫השארתי את הארנק שלי בכיס המעיל‬ ‫שהפקדתי לשמירה בקונצרט.‬
‫בתוך כל הבלגן, כנראה שכחתי אותו שם.‬
‫אמרת ששמעתם על הפסקת החשמל‬ ‫כשהייתם בדרככם הביתה.‬
‫זהו מצב חירום לאומי.‬
‫כל תחנות הרדיו והטלוויזיה‬ ‫יפסיקו את שידורן במהלך ההתראה הזו.‬
‫טוב, נראה שטוב עשיתם כשיצאתם מהעיר.‬
‫בטח יש שם בלגן שלם.‬
‫מדובר בהפסקת חשמל בסך הכול.‬
‫הפסקת חשמל היא לא עניין של מה בכך.‬
‫זה יכול להיות רציני.‬ ‫ביטוי של משהו חמור יותר, ‬
‫כמו פעולת טרור או...‬
‫פצצה, כמו זו שלא תעיר את הבן שלך.‬ ‫-רות.‬
‫כדאי שתעבירו כאן את הלילה.‬
‫מחר נפתור הכול.‬
‫הדברים תמיד נראים אחרת לאור יום.‬
‫אני מניח שיש אמת‬ ‫בקלישאות של עזרה עצמית, מה?‬
‫אני לא מאמינה שתקעו אותנו במרתף.‬
‫מה נעשה מחר? את הכביסה שלהם?‬
‫אני אישן על הרצפה. את במיטה.‬
‫חייבים לגרום להם לעזוב.‬
‫לא נעשה זאת בכך שנבהיל אותם.‬
‫הם צריכים לחשוב שהכול יהיה בסדר.‬
‫הכול באמת יהיה בסדר, לא?‬
‫מה קורה? על מה אתה חושב?‬
‫הלקוח שלך לא אמר לך שום דבר נוסף, נכון?‬
‫אין טעם לדבר על זה עד שנדע יותר.‬
‫זה מה שאני חושב.‬
‫זהו מצב חירום לאומי.‬
‫כל תחנות הרדיו והטלוויזיה‬ ‫יפסיקו את שידוריהן במהלך ההתראה הזו.‬
‫זהו מצב חירום לאומי.‬
‫כל תחנות הרדיו והטלוויזיה‬ ‫יפסיקו את שידוריהן במהלך ההתראה הזו.‬
‫היא שיחקה לנו בראש.‬
‫הילדה הזאת. היא התגרתה בנו.‬
‫אל תיקחי את זה ללב.‬
‫אני חושבת שלא אוכל לסבול‬ ‫את העוקצנות הזאת עוד הרבה.‬
‫גם אם יתברר שזה הבית שלהם.‬
‫אנחנו עדיין בזה?‬
‫אין אפילו תמונה אחת על הקיר.‬
‫אין תמונת חתונה‬ ‫של סוחרת האמנות לכאורה שנמצאת בנסיעת עסקים‬
‫או של הפרחחית המפונקת כתינוקת.‬ ‫תחשוב על זה.‬
‫אני בטוח שהם מורידים אותן‬ ‫כשהם משכירים את הבית, כדי להגן על פרטיותם.‬
‫יש בהם משהו מוזר.‬
‫למה לא אמרת כלום‬ ‫על מה שראינו בחוף היום? הספינה ההיא.‬
‫זו הייתה מכלית נפט.‬
‫למה לא סיפרת להם, הכוונה.‬
‫לא יודע. הרגשתי שאנחנו מעמיסים עליהם.‬
‫למה את לא סיפרת?‬
‫פחדתי.‬
‫ממה?‬
‫שזה יאשש משהו.‬
‫כל תחנות הרדיו והטלוויזיה‬ ‫יפסיקו את שידוריהן במהלך ההתראה הזו.‬
‫זהו מצב חירום לאומי.‬
‫כל תחנות הרדיו והטלוויזיה‬ ‫יפסיקו את שידוריהן במהלך ההתראה הזו.‬
‫- מתקפת סייבר ברחבי ארה "ב -‬
‫- חלק שני: ‬ ‫העקומה -‬
‫אימא.‬
‫רוזי. רוז.‬
‫אימא, שתי בעיות. הראשונה, ‬ ‫רציתי להתחיל לצפות בפרק הסיום של "חברים", ‬
‫אבל האינטרנט באייפד שלי עדיין לא עובד.‬
‫ניסיתי לצפות בזה בטלוויזיה‬ ‫כי קראתי איפשהו שהם...‬
‫איך קראו לזה שהיו משדרים‬ ‫שוב ושוב תכנים ישנים?‬
‫שידורים חוזרים.‬
‫תזכירי לי למה עשו את זה?‬
‫לא יודעת, רוזי. היינו ממש משועממים פעם.‬
‫בכל אופן, משהו לא בסדר בטלוויזיה.‬ ‫היא נדפקה לגמרי.‬
‫זאת הבעיה השנייה. בבקשה תתקני את זה.‬
‫אני בחרדות מטורפות לגבי הסיום של הסדרה.‬
‫את לא מתייחסת לזה יותר מדי ברצינות?‬
‫זה לא הוגן. אנחנו בחופשה.‬
‫אבא אמר שבחופשה‬ ‫נוכל לקבל כמה זמן מסך שנרצה.‬
‫טוב, אל "ף, לא אני אמרתי את זה, ‬
‫ובי "ת, אבא עדיין ישן.‬
‫לכי לחכות בסלון. אני באה.‬
‫- הפסקת חשמל בחוף המזרחי של ארה "ב -‬
‫- האקרים עומדים מאחורי הפסקת החשמל -‬
‫קליי.‬
‫קום. תסתכל.‬
‫לא כתוב פה כלום.‬ ‫-מה?‬
‫זה הרגע היה שם.‬ ‫-בטוחה? מה היה כתוב?‬
‫כן, ברור שאני בטוחה.‬
‫היו ארבעה עדכוני חדשות.‬
‫שניים על הפסקת החשמל ואחד שנכתב בו‬
‫שהאקרים עומדים מאחוריה.‬
‫האקרים?‬ ‫-כן.‬
‫והיה אחד שנכתב בו "מבזק", ‬ ‫אבל הכול היה בג'יבריש.‬
‫בלי מילים, רק אותיות אקראיות.‬
‫אולי הם פרצו לתקשורת הסלולרית?‬
‫זאת שאלה? אתה שואל אותי? מאיפה לי?‬
‫למה אתה כל כך אובד עצות?‬
‫שכחת שהאנשים האלה עדיין בבית שלנו?‬
‫סמכתי עליך שתטפל בזה.‬
‫אני נוסע העירה.‬
‫אלך לחנות, אקנה עיתון, ‬
‫אמצא מישהו שיודע יותר מאיתנו.‬
‫בסדר? אני אטפל בזה למעננו.‬
‫של מי המכונית?‬
‫היא נראית יקרה.‬
‫בואי נאכל ארוחת בוקר.‬
‫אז תקשיבי, חמודה, לגבי המכונית...‬
‫אתמול בלילה, כמה אנשים, ‬
‫משפחת סקוט, נאלצו להגיע הנה.‬
‫הייתה...‬
‫הייתה להם בעיה והם היו באזור, ‬ ‫אז הם באו הנה.‬
‫על מה את מדברת בכלל?‬
‫אני אקח קצת מהקפה.‬
‫בדיוק סיפרתי לרוז על משפחת סקוט.‬
‫אבא, הטלוויזיה לא עובדת.‬ ‫-תירגעי.‬
‫אבא, אתה יכול לתקן אותה?‬
‫כן.‬
‫עכשיו יש שלג.‬ ‫אתמול בלילה היה מסך כחול.‬
‫מעניין מה זה אומר.‬ ‫-מה?‬
‫כן, רואה?‬
‫לא, היא פשוט... היא לא עובדת.‬
‫אני מודעת לזה.‬ ‫אתה יכול לאפס אותה או משהו?‬
‫או לעלות לגג או משהו?‬ ‫-אף אחד לא עולה לגג.‬
‫אני בטח שלא עולה לגג.‬
‫בסדר? אבל אני אלך לחנות אחר כך, ‬
‫ואולי אמצא משהו שיעזור.‬
‫אביא כאלה "אוזני ארנב" או משהו.‬
‫איך אוזן של ארנב תעזור?‬
‫בוקר טוב.‬
‫יפריע לך אם אכין קפה?‬
‫לכי על זה. את יודעת איפה הספלים, נכון?‬
‫קיבלתי עדכוני חדשות בטלפון הבוקר.‬
‫הטלפון שלך עובד?‬ ‫-לא.‬
‫הם כנראה הגיעו בלילה איכשהו, ואז הם נעלמו.‬
‫מה היה כתוב בהם?‬
‫היו שניים על הפסקת החשמל‬ ‫ומשהו על זה שעומדים מאחוריה האקרים.‬
‫האקרים?‬
‫איפה נמצאות תחנות הכוח בניו יורק?‬
‫אני מניחה שהן בקווינס. או אולי ליד הנהר?‬
‫למה את שואלת על תחנות כוח?‬
‫האקרים יכולים לפרוץ אליהן.‬
‫כך הם בטח גרמו להפסקת החשמל.‬
‫זוכרת את מה שקרה בג'רזי‬ ‫לפני כמה שנים?‬
‫זה כמעט גרם לתאונה גרעינית.‬
‫זאת הבת שלך שם בחוץ?‬
‫היא מתוקה. בת כמה היא?‬
‫שלוש עשרה, בחודש שעבר.‬
‫עדיין קצת תינוקת בנפשה.‬
‫אם לא מפריע לך, אני מעדיפה‬ ‫לשמור את מה שקורה בינינו המבוגרים.‬
‫הילדים אוהבים את הבריכה.‬
‫אני אעודד אותם להתמקד בזה‬ ‫עד שיהיה לנו יותר מידע.‬
‫אני לא רוצה שהם יילחצו סתם.‬
‫אני לא רוצה להפחיד, ‬ ‫אבל אני לא מסכימה איתך.‬
‫לגבי מה?‬
‫אני לא חושבת שזה סתם.‬
‫אז במה את עוסקת?‬
‫אני עוסקת בפרסום, מהצד של הלקוח.‬ ‫ניהול קשרי לקוחות.‬
‫לא הייתי מנחשת.‬
‫ומה עם בעלך?‬
‫קליי מרצה בסיטי קולג'.‬
‫לימודי אנגלית ותקשורת.‬
‫את יודעת, יש לי הרבה חברים‬ ‫שהתמחו בלימודי תקשורת, ‬
‫אבל מעולם לא הבנתי מה זה אומר.‬
‫ומה את עושה בחיים?‬
‫אני...‬
‫אני עדיין מתאפסת על עצמי, ‬ ‫משתדלת לא להיחפז לכלום.‬
‫הדבר האחרון שאני רוצה הוא להישאב לקריירה‬ ‫שאתחרט עליה בעוד עשור, ‬
‫כשכבר ארגיש כלואה בגלל הלחץ להישאר במסלול‬
‫כי אהיה זקנה מכדי לחזור‬ ‫לשוק העבודה. את מבינה.‬
‫בוקר טוב. יש חדש?‬
‫הטלפון עדיין לא עובד.‬
‫נראה שגם הטלוויזיה.‬
‫איפה קליי?‬
‫הוא נסע לחנות לקנות עיתון.‬
‫או לנסות למצוא מישהו לדבר איתו, ‬ ‫לברר אם יודעים מה קורה.‬
‫חכם. חשבתי לקפוץ לשכנים, משפחת האקסלי.‬
‫הם גרים לא רחוק, בהמשך הכביש.‬ ‫-הם יהיו בבית לדעתך?‬
‫לא סביר.‬
‫בד "כ אין פה אף אחד בתקופה הזאת, ‬
‫אבל אסע לבדוק בכל מקרה.‬
‫לפני שתלך, אולי כדאי שתשמע על ההתראות.‬
‫התראות?‬
‫הופיעו לי עדכוני חדשות בטלפון הבוקר.‬
‫שניים מהם עסקו בהפסקת החשמל, ‬
‫אבל באחד מהם נכתב‬ ‫שאולי האקרים עומדים מאחוריה.‬
‫מה? גם אתה חושב שתהיה תאונה גרעינית?‬
‫זה מה שרות אמרה לך?‬ ‫-בין יתר הדברים המחרידים, כן.‬
‫טוב, רות מן הסתם קצת פרנואידית.‬
‫אתה לא זה שתמיד אמר, ‬
‫"אם אתה עדיין לא פרנואיד, ‬ ‫כנראה מאוחר מדי"?‬
‫אני בטוח שיתברר שזאת אזעקת שווא.‬
‫כמו שהיה עם "וירוס האהבה".‬
‫זה קפה?‬
‫סליחה, מה זה "וירוס האהבה"?‬
‫זו הייתה תולעת מחשבים.‬ ‫התפשטה ברחבי האינטרנט בשנת 2000.‬
‫אנשים קיבלו דוא "ל‬ ‫עם שורת הנושא "אני אוהב אותך".‬
‫היית לוחצת על הקובץ המצורף, ‬ ‫והוא נשלח לכל אנשי הקשר שלך.‬
‫זה שיתק עסקים‬ ‫וגרם לנזקים של מיליארדי דולרים.‬
‫בסוף התברר שאלה היו‬ ‫רק שני נערים מהפיליפינים.‬
‫ייתכן שזה תמים לא פחות.‬
‫אני חושבת שאלך לזרז את ארצ'י.‬
‫אני דואגת לאימא.‬
‫אתה חושב שהטיסה שלה תגיע בשלום?‬
‫בטח.‬
‫למעשה, אני בטוח שהיא...‬
‫הופנתה לשדה תעופה באוהיו.‬
‫היא בטח תקלל כל נציג שירות לקוחות‬
‫עד שיעלו אותה על מטוס הביתה.‬
‫זוכר את הפעם ששלושתנו טסנו לאיטליה?‬
‫כן.‬
‫למה נזכרת בה?‬
‫אני לא יודעת על מה עוד לחשוב.‬
‫- ביצים טריות -‬
‫- אות ג'י-פי-אס לא נמצא -‬
‫- משפחת האקסלי -‬
‫- ניסיתי להתקשר, השיחה לא עוברת.‬ ‫את כבר בשדה? -‬
‫- טיסה איי-טי-200? לא מופיע לי. -‬
‫- בדרך ללונג איילנד. תתקשרי כשתוכלי. -‬
‫- מאיה? -‬
‫- בבקשה תגידי לי שאת בסדר. -‬
‫- לא נמסרה -‬
‫- התזמורת הפילהרמונית של הברונקס -‬
‫מי אימא אמרה שהאנשים האלה?‬
‫על מה את מסתכלת?‬
‫- אין קליטה - 1619 מגהרץ -‬
‫...מדווחים לנו שהפגיעה‬ ‫ממתקפת הסייבר המתמשכת‬
‫הובילה לאסון סביבתי קטסטרופלי בדרום‬
‫והשפיעה על דפוסי נדידת בעלי חיים...‬
‫ארצ'י, ראיתי משהו הבוקר.‬
‫איילים.‬ ‫-הם בכל מקום, מטומטמת.‬
‫כמו סנאים או יונים. למי אכפת?‬
‫לא, הם היו שונים. כאילו...‬
‫הם ניסו לומר לנו משהו.‬
‫בוא נראה מה עוד מחכה בחוץ.‬
‫את עד כדי כך משועממת?‬ ‫זה מפני שאת לא יכולה לצפות בסדרה שלך?‬
‫אני הולכת.‬
‫שלום, מישהו בבית? זה ג "ה. נכנסתי לבד.‬
‫- אות ג'י-פי-אס לא נמצא -‬
‫שלום?‬
‫מה יש שם?‬
‫בואי נפתח ונראה.‬
‫כן? היי.‬ ‫-שלום!‬
‫טוב, אני לא מבין מה את אומרת.‬ ‫אני לא מדבר ספרדית.‬
‫המקום הזה כל כך משעמם.‬
‫כן.‬
‫אולי הוא רק ישן פה.‬
‫מתחבא פה בלילה.‬
‫מי?‬
‫מי שיצר את טביעת הרגל.‬
‫אני לא יודע איפה אני.‬ ‫אני מנסה להגיע העירה.‬
‫לא, גם לי אין קליטה.‬
‫תקשיבי...‬
‫תראי, יש לו...‬
‫יש לו חלון קטן פה.‬
‫כדי שיוכל לראות...‬
‫לראות מה?‬
‫לא, בסדר. אני...‬
‫מצטער.‬
‫היי.‬
‫זה לא החדר שישנת בו?‬
‫שיט...‬
‫תדמייני את זה.‬
‫חשוך פה לגמרי.‬
‫אלוהים.‬
‫מנורת הלילה הקטנה שלך מאירה.‬
‫שיט.‬
‫שיט!‬
‫הוא יכול ללכת בעקבות האור עד אלייך.‬
‫שיט.‬
‫זה לא מצחיק, ארצ'י. זה ממש כאב.‬
‫את תהיי בסדר.‬ ‫-לא נכון.‬
‫אחותי, תירגעי. זה היה בצחוק.‬
‫הבוקר ראיתי איילים.‬
‫לא אייל אחד, טונה של איילים. מאה.‬
‫אולי יותר. בחצר האחורית.‬
‫זה היה ממש מוזר, ארצ'י.‬
‫הם מסתובבים ככה בקבוצות גדולות?‬
‫מה לי ולאיילים?‬
‫אם את כל כך מודאגת, תשאלי את ההורים.‬
‫כאילו זה יעניין אותם.‬
‫לאף אחד לא אכפת מה אני אומרת.‬
‫זה כנראה נכון.‬
‫את נכנסת למים?‬
‫לא. ואת?‬
‫נראה כמו כאב ראש.‬
‫למה? בגלל השיער שלך או...‬
‫אני פשוט לא מאמינה‬ ‫שאף אחד מהילדים שלך לא השתין בבריכה.‬
‫הם לא היו עושים זאת.‬
‫ועדיין, אי אפשר לדעת, נכון?‬
‫הבת שלך צופה בסדרה הזאת?‬
‫"צופה" זו מילה חלשה מדי.‬ ‫יותר בכיוון של "סוגדת".‬
‫מה?‬
‫אל תביני לא נכון, גם אני צפיתי בה.‬
‫אבל היא כמעט... נוסטלגית‬ ‫לתקופה שמעולם לא הייתה קיימת.‬
‫אני מקווה שהילדים לא התרחקו מדי.‬
‫פאק.‬
‫ארצ'י.‬
‫ארצ'י, תסתכל.‬
‫אתה מוכן להסתכל?‬
‫מה?‬
‫בוא נעלה לשם.‬
‫לא. אין מצב. אני רעב. קדימה, בואי.‬
‫רוז, בואי.‬
‫אז...‬
‫תספר לנו למה אתה רטוב לגמרי?‬
‫נפלתי לבריכה.‬
‫נפלת ל... בריכה.‬
‫מעדתי על משהו.‬
‫כן, נפלתי לבריכה.‬
‫מה עשית ליד הבריכה?‬ ‫חשבתי שחיפשת את ריץ'.‬
‫תוכלי ללכת לחדר העבודה שלי‬ ‫ולהביא לי משהו ללבוש?‬
‫לצערי אלה הבגדים להחלפה היחידים‬ ‫שהיו לי למטה.‬
‫ראיתי את זה, את יודעת?‬
‫לפני זמן מה, לפני שכל זה קרה.‬
‫בחנתי את השוק.‬
‫וידעתי שמשהו עומד לקרות.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫בתחום העבודה שלי, צריך להבין‬ ‫את הדפוסים ששולטים בעולם.‬
‫צריך ללמוד לקרוא את העקומה.‬
‫תעשי את זה מספיק זמן כמוני, ‬ ‫וזה יעזור לך לחזות את העתיד.‬
‫היא נשארת יציבה, היא מבטיחה הרמוניה.‬
‫אם היא עולה או יורדת, ‬ ‫אתה יודע שיש לזה משמעות.‬
‫ג "ה, למה אתה מספר לי את זה?‬
‫השכן שלך אמר לך משהו?‬
‫לא, הוא לא היה בבית.‬
‫אבל יש לו טלפון לווייני‬ ‫שחשבתי שנוכל להיעזר בו.‬
‫ניסיתי להשתמש בו.‬ ‫הוא לא עבד למרות שהיה טעון.‬
‫כל הרעיון בטלפון לווייני‬ ‫הוא שתמיד יש קליטה‬
‫אם יש לך קו ראייה ברור לשמיים, והיה לי.‬
‫כדי שהוא לא יעבוד‬
‫הלוויינים שלנו צריכים לצאת מכלל שימוש.‬
‫הלוויינים שלנו.‬
‫אתה חושב שקרה משהו‬ ‫ללוויינים שלנו. אלה שבחלל.‬
‫הלוויינים מחוברים למחשבים כאן למטה.‬
‫אז אתה חושב שההאקרים‬ ‫הפילו את הלוויינים שלנו?‬
‫אתה לא חושב שאתה קצת נסחף?‬ ‫אולי פשוט לא השתמשת בטלפון כמו שצריך.‬
‫ראיתי מטוס צולל מהשמיים אל תוך האוקיינוס.‬
‫והוא לא היה הראשון.‬
‫אני כבר לא חושב שמדובר‬ ‫רק בשני בני נוער מהפיליפינים.‬
‫מה נסגר?‬
‫איפה הילדים שלי?‬
‫- חלק שלישי: ‬ ‫הרעש -‬
‫אימא.‬
‫איפה אבא?‬
‫הוא יחזור בקרוב.‬
‫למה אתה רטוב?‬
‫הייתי צריך לכסות את האוזניים קודם.‬
‫עכשיו יש לי תחושה מוזרה בראש.‬
‫זה בטח נורמלי. הרעש היה מאוד חזק.‬
‫זה היה מטוס ששבר את מחסום הקול?‬
‫או איך שלא... בום על-קולי.‬ ‫זה היה בום על-קולי?‬
‫מטוסים בדרך כלל לא שוברים את מחסום הקול.‬
‫מטוס הקונקורד כבר לא בשימוש.‬
‫אולי זה היה מטוס שאיננו יודעים עליו.‬
‫ארצ'י, אולי תלך להחליף בגדים?‬
‫רוז, אולי כדאי שגם את.‬
‫רעיון טוב.‬
‫לכי להתכרבל במיטה של אימא‬ ‫ולקרוא את הספר שאבא קנה לך.‬
‫אנחנו נהיה בסדר, נכון?‬
‫כן.‬
‫מאחר שאתה רואה עתידות, מה זה היה?‬
‫זו הייתה פצצה? טיל?‬
‫יכול להיות שזה היה פיצוץ בתחנת כוח.‬
‫עדיין לא יודעים בוודאות.‬
‫נראית די בטוח בעצמך לפני דקה‬ ‫כשפצחת במונולוג המחורבן שלך.‬
‫שום דבר לא השתנה.‬
‫שום דבר לא השתנה?‬
‫הכול השתנה.‬
‫ואנחנו יושבים פה כמו...‬ ‫כמו אני לא יודעת מה.‬
‫ככה נראות מטרות נייחות?‬ ‫יושבות ומחכות שיירו בהן?‬
‫שום דבר לא השתנה מבחינת מה שנעשה.‬
‫נחכה שקליי יחזור ונראה מה הוא גילה.‬
‫שאסע העירה ואחפש אותו?‬
‫צריך למלא את האמבטיות במים.‬
‫יש מספיק סוללות, אקמול, אוכל ו... הגנרטור, ‬
‫ורדיו בהטענה ידנית, ‬
‫וקשית שמטהרת מים מזוהמים?‬
‫עדיף שלא נעשה כלום עד שקליי יחזור.‬
‫ואם הוא לא יחזור?‬
‫טוב, אבא שלי צודק.‬
‫אנו מוגנים כאן. נחכה בסבלנות.‬
‫מאיפה לך? הרי אין לכם מושג מה לעזאזל קורה.‬
‫אולי זה כמו ב... איך זה נקרא?‬ ‫תאונת אי עשרת המילין?‬
‫יש כאן תחנות כוח, נכון?‬
‫אי שלושת המילין.‬ ‫-מה האובססיה שלך לתחנות כוח?‬
‫את צודקת. אנחנו לא צריכים להעלות השערות.‬
‫תפסיק להגיד את זה!‬
‫אני רוצה שתגיד לי מה לעזאזל אתה חושב.‬
‫יש הפסקת חשמל‬ ‫ואז אתה רואה את המטוסים מתרסקים ו...‬
‫מה?‬
‫מה? היא בגירה.‬
‫לא תוכל להגן עליה‬ ‫כמו שלא תוכל להגן עליי כרגע.‬
‫הטלפון הלווייני לא עובד, ‬ ‫ואז הרעש הזה, ואז מה?‬
‫מה הדבר הבא שמצפה לנו?‬
‫סיפרתי לך כל מה שאני יודע.‬
‫אני לא מאמינה לך.‬
‫לא האמנתי לך מהרגע שנכנסת בדלת.‬
‫בחיי. מעניין מה יש בנו‬ ‫שעושה אותך חשדנית כל כך.‬
‫רות...‬
‫את תמיד חושבת שאת יודעת‬ ‫על מה את מדברת, נכון?‬
‫תראו מי שמדברת.‬
‫רות.‬
‫הוא ידע.‬
‫אתמול בעיר, בשוק, ‬
‫היה בחור בחניון.‬
‫הוא קנה ארגזים של מים וקופסאות שימורים.‬
‫הוא ידע שזה יקרה.‬
‫בחור מזוקן?‬
‫שחובש כובע בוקרים ישן, כנראה.‬
‫זה דני, הקבלן שסיפרתי לך עליו.‬
‫זה שעשה תיקונים בבית.‬
‫לא הייתי מייחס לזה חשיבות.‬ ‫הוא מגדיר את עצמו כשרדן.‬
‫זו כנראה רשימת קניות‬ ‫של סופ "ש שגרתי אצלו.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אני כאן. אני בסדר.‬ ‫את בסדר? איפה הילדים?‬
‫כולם פה, כולם בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה קרה? הצלחת להגיע העירה?‬
‫לא הגעתי רחוק. ואז שמעתי את הרעש הזה.‬
‫מה זאת אומרת? איפה היית?‬ ‫מה עשית? השתגעתי מרוב דאגה.‬
‫אני לא יודע, התחלתי לנהוג, ‬
‫ואז שמעתי את הרעש הזה וחזרתי מיד.‬
‫אז לא פגשת אף אחד‬ ‫שעשוי לעזור לנו להבין מה קורה פה.‬
‫לא, לא פגשתי אף אחד.‬
‫אבל כן ראיתי משהו. ראיתי...‬
‫היה רחפן ענקי.‬
‫טס לו באמצע שום מקום ומפזר אלפים כאלה.‬
‫אין לי מושג מה כתוב פה.‬
‫"מוות לאמריקה."‬
‫מה?‬
‫"מוות לאמריקה."‬
‫אני לא יודע מה המשמעות של השאר, ‬
‫אבל הפירוש של זה הוא "מוות לאמריקה".‬
‫אני זוכר ממשחק ששיחקתי.‬
‫שום דבר פה לא הגיוני.‬
‫אם הם תקפו אותנו, למה שיפרסמו את זה ככה?‬
‫זה אפילו לא באנגלית.‬ ‫מה הטעם לפזר אותם כאן?‬
‫אני די בטוח שפונים ימינה‬ ‫ואז ממשיכים ישר לכביש המהיר.‬
‫עד כמה שידוע לנו, ‬ ‫אין מקום גרוע יותר מהעיר.‬
‫לא ניסע אל העיר, אלא לבית של אחותי בג'רזי.‬
‫אבל כדי להגיע לניו ג'רזי מכאן‬ ‫צריך לעבור בעיר.‬
‫אבל שיהיה ברור, אני פונה ימינה‬ ‫ועוקב אחר השילוט לכביש המהיר.‬
‫כן, בדיוק כמו שהגעת לכאן.‬ ‫אבל תקשיב לי, בבקשה.‬
‫זה מעשה מסוכן, עבורך ועבור המשפחה שלך.‬
‫אבא.‬
‫תן להם ללכת.‬
‫אני ממש מעריכה את הדאגה שלך.‬
‫עלינו לחשוב על טובת המשפחה שלנו.‬
‫ככה עדיף לכולם.‬
‫זה לטובה.‬
‫לטובת מי?‬
‫לטובתנו.‬
‫אני לא רוצה להיאלץ להסכים‬ ‫עם האישה הזאת, אבל היא צדקה.‬
‫והיית צריך לספר לי מה ראית.‬
‫אני יודע מה את חושבת, ‬
‫אבל אני בטוח שהמטוס של אימא‬ ‫לא היה טס כאן.‬
‫זו לא אותה חברת תעופה.‬
‫היא מתה?‬
‫די. למה לחשוב על זה בכלל?‬
‫אמרתי לך, זו אפילו לא אותה חברת תעופה.‬
‫כן, אבל יש תחושה שהיא מתה?‬
‫כי לי יש.‬
‫אם ניתקע בפקקים, לפחות נוכל לדבר עם אנשים, ‬
‫לברר אם יש למישהו מידע על מה שקורה.‬
‫מטורף שלא ראינו אף אחד.‬
‫בטח נראה מישהו ברגע שנעלה על הכביש המהיר.‬
‫אולי הטלפונים יעבדו בניו ג'רזי.‬
‫האמת היא שאנחנו לא יודעים‬ ‫מה קורה מחוץ ללונג איילנד.‬
‫אולי יש להם אינטרנט, ‬ ‫אולי קווי הטלפון בסדר.‬
‫עוד נסתכל על היום הזה ונצחק, ‬ ‫אני מבטיחה לכם.‬
‫החופשה מהגיהינום.‬
‫הכול נראה מצחיק יותר עם הזמן.‬ ‫כך אומרים, לא?‬
‫נראה לי שאומרים את זה קצת אחרת.‬
‫אבל הבנתי למה התכוונת.‬
‫סירנות.‬
‫חשבתי שאת מנמנמת, חמודה.‬
‫אני לא מצליחה.‬
‫למה לא?‬
‫בגלל הסירנות.‬
‫מה זה?‬
‫תישאר עם הילדים, אני אבדוק.‬
‫יודעים מה, ילדים? חכו פה, בסדר?‬
‫את רואה מישהו?‬
‫אין פה אף אחד.‬
‫- טסלה -‬
‫כולן חדשות לגמרי.‬
‫מה?‬
‫וואו. היי, מישהו מגיע.‬
‫יו!‬
‫- יכולת נהיגה עצמאית לחלוטין -‬
‫קליי!‬
‫קליי, תיכנס למכונית!‬ ‫-לא כדאי שנחכה ונדבר איתם?‬
‫תיכנס מיד לרכב המזדיין!‬ ‫-בסדר.‬
‫מה את עושה? לא נסמן להם לעצור?‬ ‫אולי הם יודעים משהו.‬
‫אין אף אחד במכונית!‬
‫אימא? אימא, יש רכב משמאלך! סעי!‬
‫- חלק רביעי: ‬ ‫השיטפון -‬
‫אולי נלך למקלט?‬
‫לצבא יש מקלט או בסיס בסביבה?‬
‫הם לא מחויבים להכין את הדברים האלה ל...‬
‫מקרי חירום כאלה?‬
‫אני לא יודע איפה הם.‬
‫גם אילו ידעתי, אמרת שכל המכוניות‬ ‫היו חדשות מהיצרן.‬
‫אם עשו את זה בכל סוכנות, ‬ ‫הכבישים הראשיים כנראה פקוקים.‬
‫נישאר כאן עד שנדע יותר.‬
‫כמה עוד צריך לדעת?‬
‫אנחנו כנראה באמצע אזור מלחמה.‬
‫אנשים שאנחנו מכירים כנראה מתים.‬
‫רות.‬
‫רק...‬
‫רק צריך לגבש תוכנית.‬
‫אי אפשר לשבת כאן בחוסר מעש.‬ ‫צריך ללכת לאנשהו.‬
‫הוא צודק, אמנדה. זה מסוכן מדי.‬
‫נישן כאן הלילה, ומחר בבוקר אולי...‬
‫אולי מה?‬ ‫-אולי... אני לא יודע.‬
‫הייתי קרובה כל כך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫ממלא את האמבטיה.‬
‫זה מה שאומרים לעשות, כדי...‬
‫את יודעת, לאגור מים.‬
‫אתה בקטע של אידוי?‬
‫לא ממש.‬
‫כאילו, זה... זה כמו מריחואנה?‬
‫אני יודע שיש סוגים שונים עכשיו, ‬ ‫בטעמי פירות או...‬
‫כמו מריחואנה.‬
‫זיינת פעם סטודנטית שלך?‬
‫אני לא מאמין ששאלת אותי את זה.‬
‫ככה אני נראה לך? אני נראה כמו מישהו כזה?‬
‫אתה נראה כמו מישהו שמשיג דברים בקלות.‬
‫במיוחד נשים.‬
‫אתייחס לזה כאל מחמאה, אני מניח.‬
‫תמיד חשבתי שאני אדם מתוחכם.‬
‫מישהו שראה את העולם כפי שהוא.‬
‫אבל אף פעם לא ראיתי משהו כזה.‬
‫אז עכשיו אני תוהה אם הדבר הזה‬ ‫שתמיד חשבתי על עצמי היה אשליה.‬
‫אל תחמיר עם עצמך.‬
‫אם חופרים מספיק עמוק, בטח הכול אשליות.‬
‫קח למשל את תחום העיסוק שלך.‬
‫מספרים דמיוניים‬
‫שמזיזים כסף דמיוני שמוביל להצלחה דמיונית.‬
‫באופן אישי, אני חושב שהעסק שלי‬ ‫הרבה פחות מסובך מכל זה.‬
‫בבסיסה, העבודה שלי‬ ‫עוסקת, ותמיד עסקה, באנשים.‬
‫אז אני ממש מרחמת עליך.‬ ‫-ולמה בדיוק?‬
‫כי אנשים הם נוראיים.‬
‫כאילו, פאק. תראה איך התייחסתי אליך.‬
‫ועכשיו אנחנו נהנים ממשקה יחד.‬
‫אני באמת מצטערת, אגב.‬
‫על מה שאמרתי, עשיתי, חשבתי... זה לא משנה.‬
‫טעיתי, ואני מצטערת.‬
‫כמה מהלקוחות החכמים ביותר שלי‬ ‫הפסידו הרבה כסף‬
‫מפני שביססו את הבחירות שלהם‬ ‫על אמונות קדומות במקום על אמת.‬
‫זיהוי ההבדל הוא אחד הדברים‬ ‫הכי קשים שאדם יכול לעשות.‬
‫כשהם לא מזהים אותו ואתה כן, ‬ ‫זה בטח מטריף את השכל.‬
‫תלוי בבן אדם, ‬
‫לפעמים אני קצת נהנה‬ ‫לראות את הבורסה מענישה אותו.‬
‫אבל המפחידים ביותר הם אלה שלא לומדים.‬
‫גם אחרי שהם מפסידים הרבה, ‬ ‫ואני מתכוון להרבה כסף.‬
‫אין דבר שמפחיד אותי יותר‬ ‫מאדם שלא מוכן ללמוד, ‬
‫אפילו כשזה בא על חשבונו.‬
‫זאת אפלה שלעולם לא אבין.‬
‫השקט כל כך רועש.‬
‫זה אחד הדברים הראשונים שהבחנתי בהם‬ ‫כשהתחלנו ללון פה.‬
‫התקשיתי להירדם.‬
‫לא כמו בבית, שם שומעים הכול.‬
‫סירנות, תנועה, אנשים.‬
‫אני מתגעגעת לזה.‬
‫לסירנות או לאנשים?‬
‫אני מתחילה לחבב אותך, ‬
‫וזו חתיכת הצהרה כשזה בא ממני כי...‬
‫אני לא זוכרת מתי לאחרונה חיבבתי מישהו.‬
‫אני חייב לומר, ‬ ‫בהתחלה חשבתי שאת עוקצנית מאוד, ‬
‫אבל הצלחת להתחבב עליי.‬
‫למה באמת באת לכאן?‬
‫ואל תגיד לי שזה בגלל הברך שלך.‬
‫זה לא היה שקר. באמת עברתי ניתוח בברך.‬
‫עיקמתי אותה בצורה די רצינית‬ ‫כששיחקתי כדורסל במתנ "ס.‬
‫אבל לא בגלל זה באת לכאן.‬
‫הסיבה שבגללה באתי לכאן קשורה‬ ‫למשהו שקרה לי לפני כמה שנים.‬
‫אחד הלקוחות שלי‬ ‫הזמין אותי ואת אשתי לאירוע פרטי.‬
‫הלקוח שלי, הוא...‬
‫טוב, ‬
‫לא אגיד את שמו, אבל היית מזהה אותו.‬
‫הוא ידוען?‬ ‫-לא. לא בקטע כזה.‬
‫אבל בעולם העסקים, הוא בין הגדולים שיש.‬
‫רוב העיסוק שלו הוא בתעשיית הנשק.‬
‫אני מדבר על כסף סודי ביותר מהפנטגון.‬
‫אולי האדם הכי רב עוצמה שסעדתי איתו.‬
‫בכל אופן, אנחנו באירוע הזה בביתו.‬
‫השעה מאוחרת. אשתי רוצה ללכת.‬
‫אבל הוא ואני עושים חיים, ‬ ‫והוא לא רוצה שהלילה ייגמר.‬
‫אחרי עוד כמה מבטים נוקבים, ‬
‫אשתי מסכימה לנסוע במונית‬ ‫ושאחזור הביתה מאוחר יותר.‬
‫היא בטח הייתה ממש מרוצה מזה.‬
‫אז אנחנו שותים עוד כמה משקאות, ‬ ‫משתכרים כהוגן, ובשלב מסוים‬
‫הוא לא הצליח לעמוד‬ ‫וגם אני הייתי מאוד לא יציב.‬
‫לא נשמע לי מוכר, אדוני.‬
‫אז הוא לוקח אותי לחדר העבודה שלו.‬
‫מעשנים כמה סיגרים, ‬
‫ואנחנו מרחפים גבוה, צוחקים כמעט מכל דבר.‬
‫לבסוף הוא מתחיל לספר כמה הוא מחבב אותי‬
‫ואומר שהיה רוצה להזמין אותי‬ ‫לטיול שהוא עומד לצאת אליו.‬
‫איזה מין טיול? לאן הוא נסע?‬
‫זה בדיוק מה ששאלתי.‬
‫ואז הוא...‬
‫פונה אליי, ‬
‫בהבעה רצינית.‬
‫והוא אומר...‬
‫"אה, אתה יודע, ‬
‫"סתם הפגישה השנתית שלי‬
‫"עם שאר הרשעים שמנהלים את העולם."‬
‫הוא היה מסוג האנשים‬ ‫שתמיד סיפרו בדיחות כאלה.‬
‫שוב, אם הייתי אומר לך את שמו, היית מבינה.‬
‫אני פשוט אצטרך לסמוך עליך.‬
‫ועכשיו, אם תסלח לי, אלך למזוג לי עוד יין.‬
‫ואז, אתמול, לפני הקונצרט, ‬
‫החבר שלי מתקשר אליי.‬
‫בלי שקבענו מראש, כמו בדרך כלל.‬
‫הוא פשוט מתקשר אליי פתאום‬
‫ורוצה שאעביר חלק מהכסף שלו.‬
‫ומדובר במספרים גדולים, אפילו בשבילו.‬
‫וכשעמדנו לנתק, ‬ ‫שאלתי אם הוא רוצה לצאת לשתות משהו.‬
‫הוא אומר לי שהוא נוסע לתקופה.‬
‫ואני מתלוצץ בחזרה, ‬
‫"כן? אתה מבלה‬ ‫עם מועצת הרשע שלך בסוף השבוע?‬
‫"חשבתי שזה קורה רק בהיפוך החורף."‬
‫אבל הוא לא צוחק.‬
‫והוא תמיד צוחק, אפילו מבדיחות גרועות.‬
‫כל מה שהוא אמר זה...‬
‫"שמור על עצמך."‬
‫כמעט כאילו הוא ריחם עליי.‬
‫מאז לא הצלחתי להפסיק לחשוב על זה.‬
‫אתה מנסה לומר ש...‬
‫אתה חושב שהחבר שלך‬ ‫אחראי איכשהו למה שקורה כאן?‬
‫לא, לא בקטע כזה.‬
‫תאוריית קונספירציה‬ ‫על קבוצת אנשים עלומה שמנהלת את העולם‬
‫זה הסבר עצלני מדי.‬
‫במיוחד כשהאמת מפחידה בהרבה.‬
‫מהי האמת?‬
‫אף אחד לא בשליטה.‬
‫אף אחד לא מושך בחוטים.‬
‫בטח, יש אנשים כמו החבר שלי‬
‫שאולי יש להם גישה למידע מהסוג הנכון.‬
‫אבל כשאירועים כאלה מתרחשים בעולם, ‬
‫אפילו האנשים הכי חזקים‬ ‫יכולים לקוות, במקרה הטוב, ‬
‫לאזהרה ותו לא.‬
‫סליחה, זה...‬
‫כנראה הסיפור הזה קצת מבאס.‬
‫התחרטתי. אני לא מחבבת אותך יותר.‬
‫קדימה.‬
‫בואי.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫אני אזכה באהדתך שוב.‬
‫אני רואה אותך, רוז.‬
‫מה את רוצה?‬
‫לעולם לא אגלה מה קורה‬ ‫בין רוס לרייצ'ל, נכון?‬
‫את עדיין תקועה על החרא הזה?‬
‫למי אכפת?‬
‫לי, מן הסתם.‬
‫למה אכפת לך כל כך מהסדרה הזאת?‬
‫הם משמחים אותי.‬
‫ואני ממש זקוקה לזה כרגע. אתה לא?‬
‫אם נותרה תקווה כלשהי בעולם הדפוק הזה, ‬
‫אני רוצה לפחות לגלות מה עולה בגורלם.‬
‫אכפת לי מהם.‬
‫אולי חבל שכך.‬
‫אני רק אומר.‬
‫את בטח צודקת. לפי איך שזה נראה, ‬
‫לעולם לא תראי שוב את הסדרה הזו.‬
‫אז במקומך‬ ‫הייתי מחפש משהו אחר להתעניין בו.‬
‫מוזר, לא שומעים ציקדות הלילה.‬
‫הלכתי לאיבוד היום.‬
‫כשיצאתי בבוקר.‬
‫מה זאת אומרת, הלכת לאיבוד?‬
‫חשבתי שאני יודע לאן אני נוסע, ‬
‫אבל פתאום צצו רחובות בלי אף שלט.‬
‫אז סתם נסעתי לי.‬
‫ואז נסעתי לי עוד קצת.‬
‫ואז הסתובבתי והלכתי לאיבוד לגמרי, ‬
‫ואין לי מושג איך מצאתי את דרכי חזרה לכאן.‬
‫אבל כן ראיתי מישהי.‬
‫אישה.‬
‫בכביש.‬
‫היא נופפה לי, ו...‬
‫היא דיברה בספרדית.‬
‫היא פשוט עמדה לה שם‬
‫לצד הדרך, באמצע שום מקום.‬
‫ואני...‬
‫נטשתי אותה.‬
‫היא נזקקה לעזרה.‬
‫ואני נטשתי אותה.‬
‫יש עוד משהו שאתה מסתיר מאיתנו?‬
‫אם כבר אתה נפתח.‬
‫לא סיפרנו לכם קודם‬ ‫שראינו מכלית נפט עולה על שרטון.‬
‫ממש על החוף.‬
‫מכלית נפט?‬
‫כן, זאת ספינה ממש ענקית.‬
‫היא אדומה.‬ ‫כאילו, אני לא חושב שכולן אדומות, ‬
‫אבל זאת הייתה אדומה, ‬ ‫והיא עלתה ממש על החוף.‬
‫למה לא סיפרתם לנו?‬
‫אני חושב שבאותו זמן שנינו פחדנו, את יודעת?‬
‫מהמשמעות האפשרית.‬
‫מה היא יכולה להיות?‬
‫אם היינו תחת מתקפה, ‬
‫ואני יודע שזה נשמע מוזר, אבל נפט זה משהו‬
‫שצריך הרבה ממנו אם רוצים להתגונן.‬
‫לא ייאמן שאנחנו מדברים על זה.‬
‫אני באמת חושב שנהיה בסדר.‬
‫בסופו של דבר, אני באמת חושב ככה.‬
‫אפילו אם מדובר בפלישה.‬
‫פלישה?‬
‫או אולי כיבוש?‬
‫טוב, יודע מה?‬ ‫ברור לי שיש לך כוונות טובות, ‬
‫אבל בחירת המילים שלך מלחיצה אותי בטירוף.‬
‫מה זה היה?‬
‫אלה... פלמינגואים.‬
‫אלה פלמינגואים?‬
‫אלה פלמינגואים.‬
‫למה?‬
‫וואו, איזה אוסף מרשים.‬
‫את אוהבת ג'אז?‬
‫אתה רוצה להאזין לג'אז?‬
‫בטח, למה לא?‬
‫כי חשבתי שבאנו ליהנות.‬
‫בוא נשים משהו שאפשר לרקוד לצליליו.‬
‫אפשר לרקוד לצלילי ג'אז.‬
‫למעשה, התקליט הראשון שקניתי היה...‬
‫בבקשה, לא עוד אחד מהסיפורים שלך.‬
‫הם מערערים אותי קשות.‬ ‫רגע. אילו תקליטים אלה?‬
‫אל תסתכלי שם. אלה של הבת שלי.‬
‫הייתה לה תקופת תקלוט בקולג'.‬
‫זה נראה כמו משהו‬ ‫שאישה יכולה לרקוד לצליליו כמו שצריך.‬
‫בחייך. לא בשביל זה הבאתי אותך לפה.‬
‫אמרת שרצית לזכות באהדתי.‬
‫זו הדרך.‬
‫אנחנו שיכורים.‬
‫נכון.‬
‫אנחנו נשואים. אני נשואה. לך יש רעיה.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫אני אוהב אותה מאוד.‬
‫אני באמת...‬
‫באמת מתגעגע אליה.‬
‫אתה עוד תראה אותה.‬
‫לא.‬
‫לא, אני לא חושב שאראה.‬
‫ורות.‬
‫מה אם יקרה גם לה משהו?‬ ‫לא אוכל לחיות עם עצמי.‬
‫לא יקרה לרות כלום, אני מבטיחה.‬
‫אנחנו איתכם בסיפור הזה‬ ‫עד שהמצב יחזור לקדמותו.‬
‫עלינו להתחיל להסתכל למציאות בעיניים.‬
‫שום דבר לא יחזור לקדמותו.‬
‫אל תגיד את זה. אנחנו חייבים...‬
‫הוא בסדר?‬
‫הוא קצת חם, אבל הוא יהיה בסדר.‬
‫למה את עדיין ערה?‬
‫אני כל הזמן חושבת‬ ‫על איזה פרק של "הבית הלבן".‬
‫יש איזה סיפור, מישהו אומר לנשיא...‬
‫צפית ב "בית הלבן"?‬
‫רק בעונות של ארון סורקין.‬
‫בכל אופן, סופר על אדם שגר ליד הנהר, ‬
‫והוא שמע ברדיו שהנהר עומד להציף את העיירה‬
‫ושכולם צריכים לעזוב.‬
‫אבל האיש לא הולך לשום מקום‬ ‫כי הוא מתפלל בכל יום.‬
‫הוא יודע שאלוהים אוהב אותו ויציל אותו.‬
‫אבל אז באמת יש שיטפון.‬
‫ואיזה בחור בסירת משוטים רואה את האיש‬
‫ואומר, "היי, בוא, אציל אותך".‬
‫אבל האיש לא מוכן ללכת לשום מקום.‬
‫ואז מסוק עובר מעל והטייס מנמיך את הסולם, ‬
‫אבל האיש לא מוכן ללכת לשום מקום.‬
‫לאחר מכן, האדם טובע בשיטפון.‬
‫ואז הוא עולה לגן עדן‬ ‫והוא ממש כועס על אלוהים, ‬
‫והוא אומר לו, "התפללתי אליך כל יום.‬ ‫חשבתי שאתה אוהב אותי.‬
‫"למה לא הצלת אותי?"‬
‫ואלוהים אומר, ‬
‫"שלחתי לך דיווח בקשר, ‬
‫"סירת משוטים ומסוק.‬
‫"מה עוד אתה רוצה?"‬
‫מה העניין, רוז?‬
‫נראה לי שסיימתי לחכות.‬
‫אבא?‬
‫תישן איתי במיטה?‬
‫אני לא בטוח.‬
‫המיטה לא מספיק גדולה, ‬ ‫ולא אכפת לי לישון על הרצפה.‬
‫לפעמים זה טוב לגב שלי.‬ ‫-אני מפחדת.‬
‫אנחנו לבדנו עכשיו, נכון?‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫אני מתכוונת, ‬
‫ברגע האמת, אתה סומך‬ ‫על האנשים שבבית שלנו?‬
‫כבר ברור לנו שהאישה פקעת עצבים.‬
‫הילד הזה צילם אותי בסתר ליד הבריכה, ‬
‫הילדה הקטנה כל הזמן‬ ‫בוהה לתוך היער כמו דוני דארקו, ‬
‫ואני די בטוחה שהבעל רוצה לזיין אותי.‬
‫איך את יודעת?‬
‫הוא לא באמת יעשה משהו, הוא לא כזה.‬
‫אבל האם הוא רצה? לגמרי.‬
‫הנקודה שלי היא שאני לא סומכת עליהם.‬
‫אני לא ארשה שיקרה לך כלום, ‬ ‫אם זה מה שאת שואלת.‬
‫אני מבקשת שתזכור שאם העולם יקרוס, ‬
‫אמון זה לא משהו שכדאי לחלק לכל אחד, ‬
‫בייחוד לא לאנשים לבנים.‬
‫אפילו אימא תסכים איתי על זה.‬
‫הבנתי.‬
‫כן?‬
‫כי אנחנו ישנים במרתף של הבית שלנו‬
‫כבר לילה שני ברציפות.‬
‫בשביל מה בדיוק נתת להם לחזור פנימה?‬
‫זה היה המעשה הנכון.‬
‫והנה זה בדיוק. זה מה שידפוק אותנו בסוף.‬
‫תשתי.‬
‫איפה רוזי?‬
‫לא יודע. היא קמה לפנינו.‬
‫אני אלך להעיף מבט. כדאי שתקומי.‬
‫איך אתה מרגיש, חמוד?‬
‫קדימה.‬
‫ברור לי שאתה עייף, אבל קום‬
‫כדי שאוכל לראות אותך ולמדוד לך חום.‬
‫היית די חם אתמול בלילה.‬
‫אתה כבר לא כל כך חם.‬
‫יש.‬
‫כואב לך הגרון?‬
‫לא.‬ ‫-יופי.‬
‫מה זה? דם? זה דם?‬
‫מה אתה...‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫מה לעזאזל? אלה השיניים שלך?‬
‫ארצ'י.‬
‫תפסיק עם זה. קליי!‬
‫השיניים שלי.‬
‫קליי!‬
‫מה קורה לי?‬
‫קליי!‬
‫הכול בסדר?‬
‫משהו לא בסדר עם ארצ'י.‬ ‫-מה קרה? מה לעזאזל?‬
‫בדיוק מה שאמרתי.‬
‫הייתה לי תחושה מוזרה בשיניים.‬
‫ונגעתי בהן, והן פשוט נפלו.‬
‫הוא היה קצת חם אמש, ‬ ‫אבל זה... לא יודעת.‬
‫טוב, בסדר. אתה... אתה בסדר.‬
‫אני לא מרגיש בסדר.‬
‫- חלק חמישי: ‬ ‫האחרון -‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫חוץ מזה שהשיניים שלך נופלות, הכוונה.‬
‫איזו מין שאלה זאת? ברור שהוא חולה.‬
‫אני לא חולה, אימא. פשוט נפלו לי השיניים.‬
‫אולי בגלל החרק שנשך אותי. לא יודע.‬
‫איזה חרק?‬
‫חרק נשך אותי אתמול ביער.‬
‫זאת כנראה הסיבה.‬
‫כנראה סתם קרצית, מחלת הליים.‬ ‫ראיתי תסמינים מוזרים יותר.‬
‫מוזרים יותר מזה?‬
‫הוא צריך ללכת למיון.‬
‫צריך לנסוע לביה "ח.‬
‫אי אפשר. הכביש המהיר‬ ‫הוא היציאה היחידה מהעיר.‬
‫ואם הדרכים פקוקות, ‬ ‫לא יהיה שם מי שיעזור לנו.‬
‫חייבים לעשות משהו. ארצ'י צריך להיבדק.‬
‫אני לא מאמינה שזה קורה.‬
‫נלך לבית של הקבלן שלי. הוא לא רחוק מכאן.‬
‫אמרת שראית אותו אוגר אספקה?‬
‫כמו שאני מכיר את דני, הוא מוכן לכל מצב.‬ ‫אולי יש לו משהו שיעזור.‬
‫אנטיביוטיקה, תרופות.‬
‫דני ידע מה לעשות.‬
‫היי.‬
‫אני מבטיח, אשיג לבנך עזרה.‬
‫איפה רוז?‬
‫לא מצאתי אותה.‬
‫מה? מה זאת אומרת?‬
‫חיפשתי אותה בכל הבית. היא לא פה.‬
‫היא לא בחצר האחורית.‬ ‫-אחפש למטה.‬
‫היא בטח סתם מסיירת בבית.‬
‫אולי היא משחקת בחוץ. אחפש.‬ ‫-חיפשתי שם, אבל מוזמנת לבדוק שוב.‬
‫אני לא מבינה. איפה היא? היא בטוח כאן.‬ ‫-היא לא!‬
‫אני אומר לך, חיפשתי בכל מקום והיא לא כאן.‬
‫אולי היא בחנייה.‬ ‫-כבר בדקתי שם.‬
‫בסדר. איפה לא חיפשת, קליי?‬
‫היא לא למטה.‬
‫טוב, זה טירוף. איפה היא?‬
‫היא לא בחוץ, ‬
‫אבל נראה לי שהיא לקחה אופניים מהחנייה.‬
‫לקחה אופניים? לאן היא יכלה ללכת?‬
‫יש לך מושג איפה אחותך?‬
‫לא יודע. היינו בצריף אתמול, אז...‬
‫איזה צריף?‬
‫הצריף.‬
‫היא ראתה איילים ורצתה לחפש אותם, אולי שם?‬ ‫-אני הולכת.‬
‫ארצ'י, אתה בסדר?‬
‫אתה בסדר...‬
‫הוא צריך עזרה מיד.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מחזיק אותך.‬
‫אני באה איתכם.‬
‫לא, זה מסוכן.‬
‫תישארי כאן עם אמנדה. תמצאו את רוז.‬
‫לא. מה? אל תשאיר אותי לבד.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אבא, דיברנו על זה.‬ ‫אתה לא יכול להשאיר אותי לבד.‬
‫הוא חולה, את לא רואה?‬
‫אבא, אתה לא תחזור לעולם.‬
‫אתה לא מבין שמשהו קורה? זה קורה כרגע.‬
‫מה שזה לא יהיה, ‬ ‫זה קורה לארצ'י, זה קורה לכולנו.‬
‫אתה לא יכול ללכת. העולם אולי חרב שם בחוץ.‬
‫לכן אני רוצה שתישארי.‬
‫תוציאי את הטלפון.‬
‫קדימה, תוציאי אותו.‬
‫כווני שעון לעוד שעה.‬
‫אני אחזור.‬
‫זה לא ילך.‬
‫זה לא יסתדר.‬
‫זה כן, אין ברירה.‬
‫תסתכלי, אחזור לקחת אותך לפני שהשעון יצלצל.‬
‫שעה. זה הכול. הבטחת.‬
‫רוז? רוז!‬
‫רוזי! רוז!‬
‫איזה סיוט.‬
‫איזה סיוט מחורבן.‬
‫לאן רוז יכלה ללכת? למה היא הלכה?‬
‫היא אמרה שהיא סיימה לחכות.‬ ‫למה היא התכוונה?‬
‫אולי נחזור הביתה ונחכה שאבא שלי יחזור?‬
‫ואז מה?‬
‫הוא ימצא את רוז?‬
‫לא יודעת, אבל הוא יעזור לנו.‬
‫אני רק רוצה לדעת מה לעזאזל קורה.‬
‫אני רוצה לדעת מה התוכנית.‬
‫אני רוצה לדעת שנמצא את הילדה שלי‬ ‫ואז ניכנס למכונית היקרה שלכם‬
‫וניסע לבית חולים אמיתי, נמצא רופא שיגיד לי‬
‫שהתינוק שלי בסדר, שכולנו נהיה בסדר, ‬
‫ואז נוכל לחזור כולנו לבית שלנו.‬
‫ואם זה בלתי אפשרי?‬
‫אני רוצה להתרחק מכאן, מכם וממה שקורה.‬
‫זה קורה לכולנו.‬
‫אני יודעת שזה קורה לכולנו!‬
‫די לצעוק עליי!‬
‫לא אכפת לך.‬
‫לא אכפת לך שאני כאן.‬
‫ואימא שלי בטח בקרקעית של איזה אוקיינוס.‬
‫אין לי עוד מישהו בחיים.‬
‫אין לי למי לחזור חוץ מהם.‬ ‫את מבינה את זה?‬
‫ואני צריכה את אימא שלי יותר מתמיד.‬
‫ואני בטח לא אראה אותה יותר בחיים.‬
‫אכפת לי, באמת.‬
‫אני לא יודעת מה אני אמורה‬ ‫לעשות לגבי זה, אבל אכפת לי.‬
‫למה את כזאת?‬
‫מה יוצא לך מזה שאת כועסת כל הזמן?‬
‫כל יום, כל היום, העבודה שלי היא...‬
‫להבין אנשים מספיק‬ ‫כדי לדעת איך לשקר להם‬
‫ולמכור להם דברים שהם לא באמת רוצים.‬
‫וכשבוחנים אנשים ככה, ‬
‫כשבאמת רואים איך הם מתייחסים זה לזה...‬
‫את לא טיפשה.‬
‫את רואה מה הם עושים, ‬ ‫והם עושים את זה בלי לחשוב בכלל.‬
‫לעזאזל. עשיתי את זה לך ולאבא שלך, ‬ ‫ואני אפילו לא יודעת למה.‬
‫אנחנו דופקים זה את זה‬
‫כל הזמן, בלי לשים לב אפילו.‬
‫אנחנו דופקים כל יצור חי על כוכב הלכת הזה‬ ‫וחושבים שיהיה בסדר‬
‫כי אנחנו משתמשים בקשיות מנייר‬ ‫ומזמינים עוף חופש.‬
‫והקטע החולני הוא שלדעתי עמוק בפנים‬ ‫אנחנו יודעים שאנחנו לא עובדים על אף אחד.‬
‫אנחנו יודעים שאנחנו חיים בשקר.‬
‫אשליה שמוסכמת על כולם‬
‫ועוזרת לנו להתעלם בעקביות‬ ‫מכמה שאנחנו נוראיים באמת.‬
‫אני לא מסכימה עם רוב הדברים‬ ‫שאת עושה ואומרת, אבל...‬
‫זה החלק בדיאגרמת הוון שבו יש בינינו חפיפה.‬
‫אני מסכימה עם כל מה שאמרת עכשיו.‬
‫אבל עד כמה שאנשים אולי נוראיים...‬
‫שום דבר לא ישנה את זה‬ ‫שאנחנו זה כל מה שיש לנו.‬
‫אני לא רוצה להיות כזאת.‬
‫אני שונאת להיות נוראית כזאת.‬
‫ואני יודעת שאני אומרת‬ ‫שאני שונאת אנשים, אבל...‬
‫אני אעשה הכול כדי שהם יחזרו אליי.‬
‫היי, אבא.‬
‫אתה חושב שטיילור בסדר?‬
‫מי?‬
‫ארצ'י, תישאר כאן.‬
‫בוא נלך.‬
‫ג'ורג'.‬
‫דני. סליחה שאני מטריד אותך בבית ככה.‬
‫אני צריך שאתה והחבר שלך תרדו מהמרפסת‬
‫ותעמדו ליד הרכב שלכם.‬
‫מה?‬
‫רדו מהמרפסת ותעמדו ליד הרכב שלכם.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫רק באנו לבדוק מה שלומך.‬
‫לראות אם אתה כאן, אם אתה בסדר.‬
‫אם שמעת משהו על מה שקורה.‬
‫כן, אני קליי.‬
‫המשפחה שלי שכרה את הבית של ג "ה... ג'ורג'.‬
‫אנחנו מהעיר.‬
‫טוב, לך ולמשפחה שלך יש מזל.‬
‫תאר לעצמך איזה מופע אימים‬ ‫מתחולל בעיר עכשיו.‬
‫אם לדבר בכנות, ‬ ‫אני מופתע שבכלל יצאתם החוצה.‬
‫באנו לכאן כי הבן שלי זקוק לעזרה.‬
‫הוא מקיא. הוא...‬
‫הוא איבד את השיניים שלו.‬ ‫הן פשוט נפלו. אין לנו הסבר.‬
‫השיניים שלו, מה?‬
‫זה בטח קשור לרעש ההוא.‬
‫ידוע לך משהו על הרעש?‬
‫זה לא כל כך שונה‬ ‫ממה שקרה בקובה לפני זמן מה.‬
‫"נשק מיקרוגל" קוראים לזה, ‬ ‫הוא מייצר סוג של קרינה‬
‫שנישאת על גבי גלי קול.‬
‫גם שם אנשים איבדו שיניים.‬
‫חוץ מזה, הדבר היחיד שאני יודע בוודאות‬
‫הוא שלא יוצא הרבה מידע, אז...‬
‫אני מניח שזו מלחמה.‬
‫או לפחות התחלה של מלחמה.‬
‫אומרים ששמעו פטפוטים.‬
‫על זה פטפטו כנראה.‬
‫פטפוטים. מה זאת אומרת, "פטפוטים"?‬
‫אתה צריך להתעמק בעיתונים‬ ‫מעבר לעמוד הראשון.‬
‫הרוסים החזירו את הצוות שלהם מוושינגטון.‬
‫שמת לב לזה בכלל?‬
‫משהו קורה. אני לא יודע מה בדיוק.‬
‫אולי זה כל מה שנדע אי פעם.‬
‫אולי פשוט צריך לחכות בסבלנות, ‬ ‫לשמור על עצמנו.‬
‫להתפלל. מה שעוזר לך.‬
‫טוב, דני...‬
‫כמו שקליי אמר, הבן שלו חולה.‬
‫תפילות לא יספיקו לנו.‬
‫ומאחר שידוע כמה אתה מוכן למצבים כאלה, ‬
‫חשבנו שאולי יש לך תרופה שתעזור לו.‬
‫זה לא עניינכם מה יש לי.‬
‫דני.‬
‫בחייך. זה אני. אנחנו מכירים.‬
‫אנחנו חברים.‬
‫זו דרכו של העולם הישן, ג'ורג'.‬ ‫אתה לא חושב בצלילות.‬
‫דני, מה אתה אומר בעצם?‬
‫אתה אומר לאיש הזה לא לטפל בבנו?‬
‫שום דבר לא הגיוני כרגע.‬
‫כשהעולם חסר היגיון, ‬ ‫אני עדיין יכול להישמע לשכל הישר‬
‫ולהגן על אנשיי.‬
‫מה שאתה תבחר לעשות זה כבר עסק שלך.‬
‫חשבתי שאני עושה את המעשה הנכון‬ ‫כשהבאתי אותם לכאן.‬
‫אם יש לך תרופה שיכולה לעזור לו...‬
‫אנחנו יכולים לשלם.‬
‫נגיד, 1,000 דולר?‬
‫הכסף יהיה חסר ערך אם הממשלה תיפול.‬
‫כל הרשת קרסה. כרטיסי האשראי שלי לא יעבדו.‬
‫אין "ונמו" או "אפל-פיי".‬
‫רק למזומן אולי יש עדיין ערך.‬
‫הבן שלי חולה מאוד.‬ ‫הוא זקוק לעזרתך. הוא בן 16.‬
‫אין פה כלום.‬
‫רוזי.‬
‫אתה במצב לא פשוט.‬
‫אני מבין.‬
‫הייתי עושה כל מה שצריך למען המשפחה שלי.‬
‫אז זה מה שאני עושה.‬
‫אני נועל את הדלתות.‬ ‫אני מחכה, אני מתבונן, ‬
‫אני מוציא את הרובה שלי.‬
‫מעבר לזה, אין לי תשובות בשבילך.‬
‫רות, יש עקבות של אופניים...‬
‫אני אחזור לתוך הבית שלי עכשיו.‬
‫אני אגיד שלום ובהצלחה.‬
‫אם תצאו שוב, אתם מוזמנים לבקר, ‬
‫אבל לא אוכל להציע לכם יותר משיחה.‬
‫אני מציע שתבדוק‬ ‫עם השכנים שלך, משפחת תורן.‬
‫הם הסבו את המרתף שלהם‬
‫בשקט בשקט לפני זמן מה, ‬ ‫בלי אישורים וכלום.‬
‫חבר שלי עבד עליו.‬ ‫לא הראה אפילו לי את התוכניות.‬
‫אם תשאלו אותי?‬
‫זה בונקר ליום הדין בשפת הפוצים העשירים.‬
‫קדימה, דני. אל תפקיר אותנו ככה.‬
‫לא שמת לב מה קורה בחוץ, ג'ורג'?‬
‫כולנו הופקרנו לגורלנו.‬
‫עם כל הכבוד, ‬
‫אני רוצה שתעופו מהשטח שלי.‬
‫מיד.‬
‫לא נלך לשום מקום‬ ‫עד שתיתן לנו את מה שאנו צריכים.‬
‫מה לעזאזל קורה כרגע?‬
‫הבטחתי לאימא של הילד שאשיג לו עזרה.‬
‫אתה עוזר לו רק לזכות במוות מהיר, ‬ ‫אלא אם תנמיך את הנשק.‬
‫ג "ה, תוריד את האקדח.‬ ‫נמצא דרך אחרת להגיע לביה "ח.‬
‫אין דרך אחרת!‬ ‫וחוץ מזה, הוא לא יירה בנו.‬
‫נשמע שהוא כן.‬
‫הוא מבלף!‬ ‫-לא מבלף ולא בטיח.‬
‫חכו רגע!‬
‫קליי, זוז מהדרך!‬ ‫-אבא!‬
‫אני מנסה לדבר איתו בהיגיון!‬
‫זה ייגמר‬
‫רק אם תיכנסו לרכב ותיסעו ברגע זה.‬
‫לאן? כל הדרכים חסומות.‬
‫אנחנו באמצע שום מקום. אין אף אחד באזור.‬
‫אין לי מושג מה אני אמור לעשות עכשיו.‬
‫אני בקושי יכול לעשות משהו‬ ‫בלי הטלפון הנייד והג'י-פי-אס שלי.‬
‫אני אדם חסר תועלת.‬
‫אבל הבן שלי חולה, ‬
‫והבת שלי נעדרת.‬
‫ואני לא יודע מה לעשות.‬
‫אבל אתה התכוננת היטב.‬
‫ועוד איך.‬
‫נכון, לכן באנו אליך, ‬
‫כי רק אתה יכול לעזור לבן שלי.‬
‫לא בעיה שלי.‬ ‫-לא, אתה צודק. זאת לא.‬
‫אבל זה כמו שאמרת, נכון?‬
‫מה היית עושה אם זה היה‬ ‫בן משפחה שלך? זה מה שאני עושה.‬
‫זה הדבר היחיד שביכולתי לעשות.‬
‫אני מתחנן.‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה תעזור לבן שלי.‬
‫אני מניח שהיה צפוי שבשלב מסוים‬ ‫תתחיל מערכת סחר חליפין מיושנת.‬
‫זה עדיין מזומן, אז זה לא באמת סחר חליפין.‬
‫יש לי עוד פיסת מידע בשבילכם.‬
‫בחינם, אם אתה מעוניינים.‬
‫הקוריאנים עומדים מאחורי הכול.‬
‫הקוריאנים?‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫תסמוך עליי. אלה הקוריאנים.‬ ‫או הסינים. אחד מהם.‬
‫תראה לו.‬
‫יצאתי לנסיעה אתמול.‬
‫יש רחפן גדול שמפזר אותם בכל מקום.‬
‫כתוב "מוות לאמריקה", ‬ ‫אז אנחנו חושבים שאלה האיראנים.‬
‫אני זוכר ששמעתי פעם ברדיו‬ ‫על יכולות הסייבר שלהם.‬
‫מה מצחיק בזה?‬
‫לפני שהטלפונים הפסיקו לעבוד, ‬
‫שמעתי מחבר שלי בסן דייגו על אירוע דומה, ‬
‫רחפנים שמפזרים עלונים, ‬ ‫אלא שהם היו בקוריאנית.‬
‫או מנדרינית.‬ ‫כמו שאמרתי, הוא לא ידע לומר.‬
‫אבל מאחר ששירת ארבעה סבבים בעיראק, ‬
‫הוא היה יודע טוב מאוד אילו זה נראה ככה.‬
‫רכשנו הרבה אויבים ברחבי העולם.‬
‫אולי כל זה אומר שכמה מהם חברו יחדיו.‬
‫ראיתי פלמינגואים בבריכה שלנו אמש.‬
‫בעלי החיים מנסים להזהיר אותנו.‬
‫הם יודעים משהו.‬
‫הם יודעים משהו שאנחנו לא.‬
‫כמו כשכלבים יודעים שסופות מתקרבות.‬
‫יש עוד עקבות של אופניים בהמשך.‬
‫כדאי שנחזור לבית. אבא שלי בטח שם.‬
‫אולי הוא יוכל לעזור... לנו.‬
‫אני לא הולכת לשום מקום בלי רוזי.‬
‫הבית הזה. בטח לשם היא הלכה.‬
‫בואו נחזור ונראה אם הן מצאו את רוז.‬
‫ג "ה, מה קורה?‬
‫לפני שניסע...‬
‫אני צריך לדעת שאתה גלוי איתי.‬
‫לא משנה כמה רחוק זה ילך, ‬ ‫אני צריך לדעת שהכול טוב בינינו‬
‫כי אם מה שקרה כאן קורה בכל מקום, ‬
‫אנחנו צריכים להגיע לבונקר‬ ‫שדני סיפר לנו עליו, ומהר.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אתה יודע משהו.‬
‫היה לי חשד, אבל רציתי לדעת יותר קודם.‬
‫כל הסימנים היו שם, בטח, אבל אני...‬
‫אני לא רציתי להפחיד אף אחד.‬
‫הייתם קוראים לי מטורף כי זה באמת מטורף.‬
‫זה היה הגיוני יותר‬ ‫אילו היינו על סף פלישה כוללת, ‬
‫אבל זה...‬
‫לא חשבתי שניתן לדבר כזה לקרות.‬
‫חשבתי שאנו חכמים יותר.‬
‫לתת למה לקרות?‬
‫הלקוח העיקרי שלי עובד בתעשיית הנשק, ‬
‫לכן אני מבלה הרבה זמן‬ ‫בניתוח עלות-תועלת של מבצעים צבאיים.‬
‫הייתה תוכנית אחת‬ ‫שהפחידה את הלקוח שלי יותר מכול.‬
‫תמרון תלת-שלבי פשוט‬ ‫שבכוחו להפיל ממשלה של מדינה מבפנים.‬
‫השלב הראשון הוא בידוד.‬
‫מנטרלים את התקשורת ואת אמצעי התחבורה שלהם.‬
‫הופכים את המטרה לחירשת, ‬ ‫אילמת ומשותקת ככל האפשר, ‬
‫ומכינים אותה לקראת השלב השני: ‬
‫כאוס מתוזמר.‬
‫מפחידים אותם עם מתקפות חשאיות ומידע שגוי, ‬
‫ומציפים את יכולות ההגנה שלהם‬
‫כך שמערכות הנשק שלהם יהיו פגיעות‬ ‫בפני קיצוניים והצבא שלהם עצמם.‬
‫ללא אויב או מניע ברורים, ‬ ‫אנשים יתחילו לבגוד זה בזה.‬
‫אם זה יבוצע בהצלחה, ‬ ‫השלב השלישי יקרה מעצמו.‬
‫מה השלב השלישי?‬
‫הפיכה.‬
‫מלחמת אזרחים.‬
‫התמוטטות.‬
‫התוכנית הזו נחשבה לדרך המשתלמת ביותר‬
‫לערער יציבות של מדינה.‬
‫כי אם מדינת היעד מספיק לא מתפקדת, ‬
‫היא תעשה בשבילך את העבודה.‬
‫מי שהתחיל את זה רוצה שאנחנו נסיים את זה.‬
‫- משפחת תורן -‬
‫רוז!‬
‫התראת חירום‬
‫הבית הלבן וערים מרכזיות‬ ‫מותקפים ע "י כוחות חמושים.‬
‫רמות קרינה גבוהות זוהו‬
‫בקרבת מרכזי אוכלוסייה רבים.‬
‫תפסו מחסה באופן מיידי.‬
‫התראת חירום‬
‫- ברוכים הבאים! -‬
‫- קורא -‬
‫- "חברים" -‬
‫- פרקים -‬
‫- האחרון -‬
‫- נגן -‬
‫תרגום כתוביות: אור גסנר‬