Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vi lever och dör i skuggorna,
för dem vi älskar
och de för oss okända.
Slutet du alltid har fruktat närmar sig.
Antiguden.
Entiteten har flera personligheter.
Har den en egen vilja?
En självmedveten, självlärande parasit som infekterar cyberrymden.
Fienden är överallt och ingenstans.
Den lyssnar, läser och iakttar.
Den har skördat hemligheter i åratal.
Den kan lura, utpressa, muta och vara vem den vill.
Ethan, det där är inte jag!
Den som styr Entiteten styr sanningen.
Våra säkraste datacenter har hackats.
Den kan använda våra styrkor emot oss.
Göra våra allierade till fiender, och våra fiender till angripare.
En ohejdbar destruktiv kraft som skulle ödelägga allt.
Världen förändras. Sanningen är på väg att försvinna.
Kriget närmar sig.
Godafton, Ethan. Det här är din president.
Eftersom du inte svarar någon annan tänkte jag kontakta dig personligen.
Först och främst vill jag tacka dig för ett helt liv i nationens tjänst.
Vore det inte för din och ditt teams outsinliga hängivenhet,
hade världen sett helt annorlunda ut.
Kanske hade den inte ens funnits kvar.
Alla risker du har tagit...
...alla kamrater du har förlorat i fält...
...alla personliga uppoffringar du har gjort...
...har gett denna värld ännu en soluppgång.
Det har gått 35 år sedan omständigheterna förde dig till oss...
...och du erbjöds valmöjligheten.
Sedan IMF räddade dig från ett liv i fängelse.
Och även om du aldrig har följt order så har du aldrig svikit oss.
Du har alltid varit som bäst...
...när det har behövts som mest.
Jag behöver den mannen nu.
Sedan du undkom i Österrike
har vartenda hörn av cyberrymden infekterats av den sanningsförtärande,
parasitiska AI som vi kallar Entiteten.
Den har förgiftat digital information över hela världen.
Nationer och folk vet inte vad de ska tro.
Antagonism, aggression och krigslagar är den nya världsordningen.
I denna paranoida atmosfär har en domedagssekt växt fram.
Anhängarna vill utrota korruptionen genom att utrota mänskligheten.
"Och han sade till Noa"...
"Floden skall fördärva allt levande."
Atomens barn ska resa sig.
Och Entiteten ska hjälpa dem.
Dessa fanatiker infiltrerar alla nivåer av polis, myndigheter och militär,
och de är hängivna sin digitala herres slutgiltiga mål.
Vårt enda hopp om att kunna kontrollera Entiteten är att hitta dess källkod.
Om någon vet var koden finns så är det denne man.
Hans identitet, förflutna och hela hans existens har raderats,
vilket tyder på att han har eller har haft samröre med Entiteten.
Österrikiska myndigheter har gripit hans medhjälpare, men hon vägrar säga något.
Vilket för oss tillbaka till dig.
Du har i din ägo en nyckel som tros vara avgörande
för vår strävan att hitta källkoden.
Ändå vägrar du inställa dig...
SAKNAD
...rädd att någon regering ska bruka den som vapen mot resten av världen.
Istället vill du döda Entiteten,
en hänsynslös handling som skulle utplåna hela cyberrymden.
Det skulle utradera världsekonomin och leda till krig och svält utan slut.
Agent Hunt. Ethan.
Jag vädjar till dig, överlämna dig.
Annars får du hela världens blod på dina händer.
Detta meddelande förstörs om fem sekunder.
Kom hem, Ethan...
...och ge oss nyckeln.
Sätt stopp nu!
VARNING UTDÖMD EGENDOM
Hej, Ethan.
Hej, Luther.
Ursäkta inredningen. Ritz var fullbokat.
- Med lite tyger och kuddar... - Ja, och en minibar.
Ett fotbollsspel!
- Hej, kompis. - Tjena.
Det är alltid skönt att se dig på rätt sida av gräset.
Du jobbar för hårt.
- Oroa dig inte för gamle Luther. - Okej.
- Så vad har du lyckats få fram? - En hel del.
Mer än jag ville veta.
- Vad är planen? - Först och främst måste vi hitta Gabriel.
Hur ska vi hitta honom?
GRAZ-KARLAU-FÄNGELSET ÖSTERRIKE
Du kommer att förråda oss eftersom han skonade dig.
SLUTA, SLUTA!
Vänta!
Varför skonade du mitt liv?
Vänta!
Om du anropar dem så går världen under.
Du heter Degas, va? Klockan tickar.
Griper du oss så kan ingen stoppa den.
Det vet du, jag ser det på dig.
- Du måste lita på honom! - Ta det lugnt!
Degas, det här handlar inte om nationer, ideologier eller dogmer.
Det handlar om att behålla lugnet.
Entiteten vill göra oss alla rädda och splittrade.
Den vill att du ska överlämna oss.
Gör det inte.
Han klarar sig. Degas, jag ber dig...
Jag ber dig.
Vi är vänner.
Gabriel...
Var är han?
USA:S AMBASSAD LONDON
Du borde inte vara där utan backup.
Benji, vi fixar det.
- Det här är en usel idé. - Lugn.
Stället kryllar av underrättelsefolk.
- Du borde sticka därifrån. - Jag ser dem. Ta det lugnt.
Gabriel lär inte riskera att komma dit.
Avbryt.
Ta det bara lugnt. Han är här. Han måste vara här.
- För guds skull, avbryt! - Vi löser det.
Det är inga problem än.
Rör dig inte.
Rör dig inte, Hunt.
Är du säker på att det är jag?
- Alla enheter, vi har Hunt. - De kan inte höra dig.
Grace.
- Jag såg inte ens att du tog den. - Vad gör en ficktjuv lysande?
- Tajming. - Mina herrar?
Lugnt och fint.
Ta det inte personligt.
Jag gillar det längre håret.
- Tack, men du borde inte vara här. - Jag hade inget val.
- Ska jag förråda honom? - Du ska rädda honom från sig själv.
Och världen från honom.
Kittridge.
- Nu ligger du riktigt illa till. - Hela världen ligger illa till.
Du är den ende som jag tror kan rädda den.
Så vad är planen?
Grace!
Grace...
Gabriel har ett jobb till dig, Hunt.
Ethan, vakna!
Okej, vad är planen?
Du har väl en plan?
De tog min klocka. Och mina manschettknappar.
- Jag hade dyrkar där. - Jag förstår.
Vi ska ta oss härifrån. Hör här...
Det är för sent, nu är det dags.
Grace, titta på mig. Du kommer att klara det.
- Klara vadå? - Tänk att det bara är smärta.
- Sluta! - Rör honom inte!
Han kan inte skadas.
Inte så där.
Visst påminner det här om Shanghai? Vad var det hon hette?
Julia, den före detta mrs Hunt.
Har inte Ethan nämnt henne?
En man vid namn Davian höll henne som gisslan i utbyte
mot nåt som endast Ethan kunde skaffa fram.
Davian kallade det "Hartassen", men det hade ett annat namn.
Antiguden.
De berättade aldrig vad behållaren innehöll, men du har alltid undrat.
Att stjäla den var bara ännu en händelse
i ett livslångt mönster som ständigt upprepar sig.
För varje liv han försökt rädda har han riskerat miljontals,
och insatserna har ständigt ökat.
Och nu är varje levande själ på jorden hans ansvar.
Du måste vara utmattad.
Var är nyckeln?
Släpp henne.
- Sen kan vi diskutera. - Vi har inte tid.
Någon du älskar kommer att dö ikväll
för att rädda "de för er okända".
Såvida du inte gör exakt som jag säger.
Han sa även att han skulle ta nyckeln på tåget.
Du hade en enda uppgift: borda tåget, ta nyckeln, lämna tåget.
Vad sa din herre när han fick veta att du sabbade det?
Du misslyckades, och nu har Entiteten försakat dig.
Ditt team har avslöjats, Ethan.
Jag vet vad Luther gör och vad ni planerar.
Motstånd kommer att stå er dyrt, men om ni samarbetar,
kan jag hjälpa till.
I utbyte mot vad?
Du söker en rysk ubåt som försvann på sin jungfrufärd.
K559 Sevastopol.
En toppmodern ubåt, omöjlig att upptäcka med sonar.
Det var den där som gjorde den osynlig.
"Podkova".
Ett kontra-akustiskt algoritmiskt driftsystem, placerat i ubåtens sonarsfär.
Vintern 2012 upptäcktes ett datavirus av okänt ursprung i Svartahavsflottan.
En digital hemlig agent.
Vi misstänker att syftet var att sabotera Podkova och göra ubåten synlig.
- Men... - Den lurade dem att sänka sig själva.
Vår torped svarar inte! Den kommer mot oss!
Närmare! Avstånd 400 meter!
Kollisionslarm...
Om vi har rätt ligger det vi behöver för att döda Entiteten,
den ursprungliga källkoden,
begravd i Sevastopols sonarsfär.
Nånstans på havets botten, fastfrusen i tiden,
där inte ens Entiteten kan nå den.
Podkovas hölje självförstörs om man mixtrar med det.
Det enda säkra sättet att öppna det
är med en specialdesignad korsnyckel.
De två halvorna innehades av fartygschefen och sekonden.
De bärgades från den drivande packisen på våren 2012
av inuitiska fiskare.
En man med dina förmågor
har nu allt han behöver för att lokalisera ubåtens exakta position.
Tror du att jag tänker hämta koden åt dig?
Jag tror inte, jag vet.
Jag tänker släppa dig.
Sen ska du hitta koden och ge den till mig
i utbyte mot Grace.
Sen tar jag kontroll över Entiteten, den "anden i flaskan" som du släppte fri.
- Hartassen. - Antiguden.
Det var inget bio- eller kemvapen du stal i Shanghai.
Behållaren du bytte mot Julia innehöll skadlig kod.
Den digitala ursoppan, ur vilken ett vapen utvecklades.
Ett som öst inte fick att fungera, och som väst knappast hade skapat själva.
Du visste inte vad du stal. Det gjorde ingen av oss.
Jag vet varför jag stal det. De kidnappade min fru.
Bara Hartassen kunde ge mig henne tillbaka.
Jag är också skyldig till sänkningen.
Utan dig, Ethan, skulle Entiteten inte finnas till.
Och om du inte hittar ubåten inom de närmsta dagarna...
...går världen under.
Och det kommer att vara hans fel.
Det vet han.
Se mig i ögonen och säg att jag har fel.
En falsk tand.
En cyanidkapsel.
Om jag biter i den är jag död inom 60 sekunder.
Då får du aldrig se källkoden.
Rör honom inte!
Spotta ut den.
Släpp henne först.
Du gör det inte.
Jag har inget att förlora.
Men det har Grace.
Och med dig död, vem ska då rädda henne?
- Spotta ut den. - Ethan...
Kom ihåg, Grace. Det är bara smärta.
- Sjukvårdare! - Ethan!
Hämta defibrillatorn!
Kom igen!
Vänta! Den laddar.
Klar.
Ta nycklarna!
Jag behöver honom.
Döda henne.
Gabriel kommer undan.
Nu.
Ethan!
Allt väl?
Gabriel kommer undan.
Grace...
Du tror väl inte att jag tänkte... Jag skulle aldrig låta nåt hända dig.
Inget allvarligt. Jag menar...
Jag menar... De tänkte ju döda dig.
- Just det. - Ja.
Du skötte dig förresten utmärkt.
Vi måste sätta fart.
Stanna!
Jag har honom!
- Vad sa vi? - Ethan vill ha honom levande.
- Jag vill se honom död. - Hon blir min död...
Ethan...
- Vad är det där? - Det var så han pratade med den.
Du tänker väl inte...?
Det kommer att förändra dig.
All right, jag är här.
Vad vill du?
Godafton, mr Hunt.
Du har frågor.
Entiteten har svar.
Men du måste släppa in den.
Du känner till denna plats.
Endast smärta väntar om du kämpar emot.
Jag säger det igen: Du känner till denna plats.
Det är Domedagsvalvet, i Sydafrika.
Du ska möta Entiteten där. Du ska släppa in den.
Och varenda levande varelses öde kommer att avgöras
på ett ögonblick.
- Detta är ditt kall. Ditt öde. - Det accepterar jag inte.
Härinne har du inga hemligheter.
- K559 Sevastopol. - Podkova.
- En korsformad nyckel. - Mitt magnum opus...
När algoritmen på disken paras ihop med Entitetens källkod
får du det giftpiller du bad om.
Du planerar att hämta Podkova från Sevastopol och döda Entiteten.
Och det skrämmer dig.
Entiteten ser oändliga möjligheter.
Om du hämtar Podkova så sätter du allt på spel.
Du kommer att resa till Domedagsvalvet och släppa in Entiteten.
Så är det skrivet.
Aldrig!
Slutet är nära, Ethan.
Det har du alltid vetat.
Entiteten erbjuder hopp inför framtiden.
De få som överlever blir starkare.
- Atomens barn reser sig ur askan. - Entiteten hjälper dem återuppbygga.
- Men bara om du släpper in den. - Och om jag vägrar, vad händer då?
Förstör du världen så förstör du bara dig själv.
Valet är ditt.
Entitetens framtid, eller ingen framtid alls.
Att låta världen förslavas, eller låta världen förgöras...
Du är den utvalde nu.
Gabriel har blivit fördriven.
Han försöker ta kontroll över Entiteten, som du kommer att märka.
Motstånd kommer att stå er dyrt.
Någon du håller av kommer att dö ikväll.
Luther.
Du vet vad mänskligheten måste göra för att förändra sitt öde.
De kan inte hejda det oundvikliga.
De kommer att förgöra sig själva i tron att de inte har något val.
Deras tid är kommen.
Om fyra dagar kommer de att stå inför den yttersta domen.
Är det här verkligt?
- Ja. - Är du verklig?
- Ja.
- Den vet. - Vadå?
Ge mig penna och papper.
Ta med dig teamet norrut.
Vart då, norrut?
- Sevastopol. - Sevastopol?
Jag måste åka fast för att ta mig dit.
VHF-mottagare, tryckkammare...
Jag kan stjäla ett gammalt plan utan gps.
Då är allt analogt.
En DC-3:a.
Allt du behöver finns i den. Sänd i 15 minuter varannan timme.
Jag lyssnar när jag kan.
- Du är teamets ledare nu. - Nej, jag...
Benji, ta hand om ditt team.
Nyckeln.
Och håll dig borta från isen, vad du än gör.
Okej.
Åk nu.
- Vart ska du? - Luther...
Hälsa Ethan
att jag väntar på honom.
VARNING UTDÖMD EGENDOM
- Hej, Luther. - Hej, Ethan.
Hur gick det med Gabriel?
Det gick bra. Du vet, vi...
Säger du det? Så vems blod är det där?
Vilket?
Jaha, det är ingen vi känner.
- Är det där vad jag tror? - Inget märkvärdigt. Plutoniumkärna.
Gissningsvis fem eller sex megaton.
Stan skulle bli till en askkopp av glas.
Det låter inget vidare.
Jag har redan försökt. Den går inte att öppna.
- Jag märker det. - Gabriel har "giftpillret".
Du bör nog försöka hitta honom.
Ja. Kan du desarmera den där?
Jag måste bara få stopp på de nio detonatorerna.
Om en kopplas ur så blir det ingen implosion.
Och utan implosion, ingen kritisk massa.
Och utan kritisk massa, ingen sexmegatonsmäll.
- Hur mycket tid har vi? - Du hinner härifrån.
- Jag kanske kan lossa gångjärnen. - Jag måste ändå koppla ur en detonator.
- Vad är det du vill ha sagt? - Jag kan rädda stan...
...men hela det här tunnelnätet kommer att rasa samman.
Den som kopplar ur detonatorn...
...kommer att dö.
Vi är båda på rätt sida grinden, och det vet du.
Luther, släng hit verktygsväskan.
De lämnades inte kvar av misstag. Du vet varför.
Gabriel behöver mig levande.
Och du måste dö, för du är den ende som kan göra ett giftpiller till.
Och jag är den ende som kan ta mig till ubåten.
Hälsa Ethan...
...att jag väntar på honom.
Om han har giftpillret
så måste jag föra Podkova till honom
så att han kan kontrollera Entiteten.
Nu måste du lämna mig.
Luther...
Vad ska vi annars göra?
Gå i pension? Åka och fiska?
Det här är mitt uppdrag.
Det här är vad jag föddes att göra.
Luther, jag kan inte... Jag kan inte...
Du behöver inte säga nåt.
Jag vet.
Jag är precis där jag vill vara.
Ethan... du måste skynda dig.
Ge dig iväg.
Leta upp Gabriel.
Stoppa honom.
För de för oss okända.
Gabriel, din jävel,
Ingen går säker för Phineas Phreak.
Min polare Degas...
Är han död?
Nej, han lever.
Briggs, eller hur?
Men det är inte ditt riktiga namn.
- Än sen? - Ditt riktiga namn är Jim Phelps.
Som din far.
Han tillhörde också CIA.
Han försvann när du var sju år.
Du ville ta reda på vad som hände och upptäckte att han var kriminell.
Han erbjöds valet.
Att gå med i IMF...
...eller tillbringa resten av livet i fängelse.
Precis som du, Hunt.
Men i ditt fall gällde det mord, om jag inte minns fel.
Men låt mig gissa. Nån satte dit dig.
Precis som du hävdar att nån gjorde i Prag.
När uppdraget gick snett och du förlorade hela ditt team.
Enligt dig var min far en förrädare. Det var därför du dödade honom.
Jag önskar att det inte var sant.
Tror du att jag bär på det? Att jag är här för att utkräva hämnd?
Eller vadå, för att rentvå min fars namn?
Det är mitt namn nu.
Nej.
Jag är här
för att jag vet att du är orsaken till att världen kan gå under.
Och det är heller inte första gången du sätter mänsklighetens öde på spel.
Och inget av det hade spelat nån roll...
...om du bara en enda gång hade följt order.
Briggs.
Phelps.
Jim.
Entiteten vill att du hatar mig. Den räknar med det.
Det enda sättet att slå den är att göra det enda den inte väntar sig.
Och vad är det?
Du glömmer att jag känner dig, Hunt.
Jag vet allt om din manipulationskonst.
När det här är över och de är klara med dig...
...ska du och jag göra upp räkningen.
Jag beklagar att din vän dog.
Men å andra sidan är du ju van att förlora vänner.
MOUNT WEATHER KOMMANDOCENTRAL VID KRISLÄGEN
Sir?
Medan du har varit ute på din egen personliga fältoperation,
har Entiteten infiltrerat kärnvapenkommandona i Indien
Israel, Pakistan och Nordkorea.
Idag kl. 04.00 UCT
infiltrerades Frankrikes RAMSES-anläggning.
Hela deras kärnvapenarsenal står nu under Entitetens kontroll.
Nu återstår endast fyra nationer med säkrade kärnvapen:
Storbritannien, Kina, Ryssland och vi.
Allt som du var, och allt som du har gjort,
har lett till det här.
ARABISKA HAVET
HEMLIGT & KONFIDENTIELLT
Inbrottet i CIA:s Svarta valv.
Ursäkta, men vad är en "NOC-lista"?
En fullständig förteckning över alla våra agenter utomlands.
Det var alltså han som...
...bröt sig in i vårt valv och stal listan över våra spioner.
Men han återlämnade den. Det står på nästa sida.
Läser jag rätt? Bombdådet mot Kreml?
I ärlighetens namn var bomben ämnad att döda honom.
Gasade han en säkerhetsgenomgång på den nationella underrättelsechefens kontor?
Det var för bara två månader sen.
Ni två skulle ha närvarat på mötet.
Han anlände utklädd till mr Kittridges assistent.
Och gick därifrån som mr Kittridge, om jag minns rätt.
Det förklarar handfängslen, men inte varför han är här.
Han är dessvärre vår sista utväg.
Kanhända vårt enda hopp för att undgå en kärnvapenkatastrof.
Om vi vill kontrollera Entiteten så måste vi ha med honom att göra.
Om han väljer att acceptera.
Agent Hunt.
- Fru president. - Jag beklagar sorgen.
Sätt er.
Låt höra.
Jag behöver nyckeln, samt låna ett fartyg.
Ett hangarfartyg,
närmare bestämt George H.W. Bush.
Han vill "låna"
ett atomdrivet militärt fartyg värt 6,5 miljarder dollar.
Fartygschefen måste tillmötesgå alla mina önskemål.
För att göra vad, exakt?
Använda nyckeln och det den öppnar
för att döda Entiteten.
Då skulle hela cyberrymden förintas.
Med katastrofala konsekvenser.
Varför skulle jag göra som du föreslår?
Med förlov sagt, ni har inget val.
- Det finns alltid ett val. - Nej, inte i det här fallet.
Kärnvapenmakterna befinner sig i en paranoid nedåtgående spiral.
Alla länder kunde ha tagit sina robotar offline,
men ingen litade på någon annan.
Diplomatin har börjat haverera.
Alla som ännu har vapen överväger att slå till först.
Även ni.
Underrättelsevärlden vet att Entiteten blir allt smartare och starkare.
De vet att vi bara har 72 timmar på oss innan den kontrollerar alla kärnvapen.
Om tre dagar fokuserar den all sin energi
på jordens säkraste försvarssystem: Vårt.
Då blir försvarsdepartementet tvunget att kräva att ni öppnar väskan,
knappar in koderna och angriper de andra åtta arsenalerna
innan Entiteten tar över vår.
Det blir antingen ni eller Entiteten som förgör världen.
Det är schackmatt.
Det finns ett alternativ.
Säg vad du vet om nyckeln och ge oss makten över Entiteten.
Om jag trodde att det där var sant hade jag berättat allt jag vet.
Ni ledde ju CIA och vet allt om psykologisk krigföring.
Se er bara omkring.
Vi befinner oss i Entitetens verklighet.
Den räknar med att ni ska stoppa mig.
Hur kan du vara säker på att den inte vill att vi gör exakt som du föreslår?
Den vet att ni aldrig skulle göra nåt så ologiskt och galet.
Gör det just därför.
Låt Entiteten oroa sig över vad vi tänker göra.
Jag oroar mig över de tre länder som ännu har sina arsenaler.
Länder som kan få panik och inleda ett anfall
medan han härjar runt med ett hangarfartyg.
Medan han försöker döda Entiteten, vilket vi vet är en usel idé.
Fru president, jag ber om tre dagar medan ni håller världen lugn.
Tre dagar.
Har jag nånsin...
...svikit er tidigare?
Och om den anfaller innan dess?
Den kan redan döda miljarder. Varför har den inte gjort det?
- Den tänker som en maskin. - Dess tänkande...
Den tänker binärt.
...dikteras av vad den har lärt sig av oss.
Den har inte total kontroll än.
Den behöver hela världens arsenal för att nå önskat resultat:
Total utplåning av mänskligheten.
Fru president, den kommer att vänta.
STORBRITANNIEN
Northwoods kärnvapenkommando i London har infiltrerats.
Storbritannien har förlorat kontrollen över sin arsenal.
Jag frågar en sista gång: Vad låser den upp?
Erika, du måste lita på mig.
En sista gång.
Du kan lita på mig när jag säger
att när tiden rinner ut om 72 timmar kommer jag att trycka på knappen,
och för det bär du ansvaret.
Fru president...
Fanjunkare,
ta honom i förvar!
Du hörde vad presidenten sa.
Du har 72 timmar på dig.
Hon säger att du kommer att förstå när det blir dags.
Sir!
Lycka till.
På den finns ett meddelande du kan öppna när allt är över.
Du kan ge mig det själv...
...efteråt.
De tvingade oss att svära en ed när de gav oss valet.
Vi lever och dör i skuggorna
för dem vi älskar...
...och de för oss okända.
Jag vet vad du tänker på.
Du gjorde det rätta när du behöll nyckeln.
Du har alltid stått på rätt sida, broder.
Alltid.
Glöm aldrig att värdet av våra liv inte bestäms av någon enskild handling.
Våra liv är summan av våra val.
Jag ångrar ingenting.
Det bör inte du heller göra.
SJÖSTRIDSFLOTTILJ X
NÅGONSTANS I NORRA STILLA HAVET
C. NEELY KOMMENDÖR
22 Maj, 1996
Nämnde Erika...
Nämnde presidenten meningen med den här lappen?
Nej.
Serbien, 22 maj 1996. Vi miste båda någon vi älskade väldigt mycket.
Bara för att inget befäl ville riskera nåt.
Jag sitter på en krutdurk.
Precis bortom horisonten ligger Rysslands enda hangarfartyg, Admiral Kuznetsov.
En tabbe, och vi får se hangarfartygsstrid
för första gången sen andra världskriget.
Minsta rörelse kan orsaka ett tredje världskrig.
Och du ber mig flyga dig in i stormens öga?
Ja, det gör jag.
Exakt vad letar du efter?
SOSUS.
"Sound surveillance system".
Ett nätverk av undervattenskablar från kalla kriget.
Om nånting sker i havet, nånstans i världen,
kan en av dessa stationer lokalisera det exakt.
Och nån av dem spelade in när vår saknade ryska ubåt slog i havsbottnen 2012.
Utan att förstå vikten av det.
Ryssarna vet när Sevastopol försvann, men inte exakt var.
Vi måste göra ett val.
Vilken av alla dessa SOSUS-stationer fångade upp händelsen?
Besättningen bärgades senare från isen.
Och eftersom de hittades av inuiter...
...gissar vi på Arktis.
En yta på ungefär 14 miljoner kvadratkilometer.
Då bör den troligaste stationen vara...
Den här, i Berings hav.
St. Matthew Island.
Ryssarna vet det här.
- Varför har de inte stormat ön? - Det är en amerikansk bas.
Ett anfall skulle utlösa tredje världskriget.
- Men nu närmar sig Harmagedon. - Ryssarna har inget att förlora.
- Känner dina vänner till belägringen? - De vet att det är uppdraget.
Så för att hämta källkoden från Sevastopol behöver Ethan koordinaterna från ön.
Och en ubåt. En som är villig att ta dig dit du vill åka.
Utan att ställa frågor.
Förutsatt att dina vänner kan få fram koordinaterna.
Vilka vi förväntas sända i 15 minuter varannan timme...
...i hopp om att Ethan på nåt vis kan ta emot vår signal.
Hur ska du ta dig upp genom isen?
När de har sänt koordinaterna tar sig teamet dit.
Ethan kommer att ha en VHF-sändare
med vars hjälp vi hittar honom under isen.
Vi behöver bara ta en motorsåg och...
Såga hål i iskalotten och dra upp honom?
Vänta nu. Beroende på djupet så kan han få allvarlig dykarsjuka innan han når ytan.
Därför har vi den här.
Vad i helvete är det där?
Det här är en toppmodern uppblåsbar tryckkammare.
Menar du allvar?
- Vadå? - Menar du att Ethans liv
och hela världens öde
hänger på att vi lyckas mötas på exakt samma plats
vid exakt samma tid,
nånstans i ett istäckt Berings hav...
...med den där?
Exakt.
Tänk om han drunknar innan dess.
Det gör han troligen.
Men kylan bromsar ämnesomsättningen
så att vi hinner återuppliva honom.
Är det er plan?
Exakt.
Det är vår plan.
22 Maj, 1996
Den enda ubåten i närheten är Ohio, Jack Bledsoes båt.
Under vatten
kan han bara nås via VLF-radio. Han är avskärmad från digitala sändningar,
och alltså immun mot den här saken.
Om han stannar under vatten.
Vi kan flyga dit dig men inte vänta kvar.
Vi har inget val.
Om Bledsoe mottar min order, och om han tror att den är äkta
så kanske han intar periskopdjup.
Han kanske väntar i 30 sekunder, men är du ens en minut sen...
Ge mig bara den här chansen.
SKYDDA OSS
Släppte du Hunt?
- Det var vad jag sa. - Med nyckeln?
- Vad kan han göra utan den? - Var är han nu?
Troligen i norra Stilla havet.
Gav du honom ett hangarfartyg?
Jag är högsta befälhavare, herr minister.
Det är mitt hangarfartyg, och jag gör som jag vill.
- Du visste det här. - Jag anade det.
- Du kunde ha informerat oss. - Det gjorde jag just.
- Fru president... - Det var allt.
Jag kunde inte berätta. Ansvaret måste vara enbart mitt.
Och jag behövde ge Hunt tid. Nån kunde ha försökt stoppa honom.
De håller kanske inte med, men de lyder dig.
Nån kommer att få panik innan det är över.
Nån kommer att försöka stoppa mig.
02 DAGAR 13 TIMMAR 29 MINUTER 16 SEKUNDER
Ännu en utflykt.
- Vet du var han är? - Du vet vart han ska.
Låt oss överraska honom.
ST. MATTHEW ISLAND BERINGS HAV
Många regeringar skulle döda för vår info om Sevastopol.
Det här är en CIA-station
med erfarna agenter, drillade att aldrig lämna ifrån sig information.
Säg inget om vårt verkliga uppdrag. Låt mig sköta snacket.
Hejsan.
- Kan jag hjälpa er? - Jag hoppas det.
Vi söker SOSUS-stationen.
Ni har hittat den. Jag är stationschef Bill Donloe.
Det här är min fru Tapeesa.
Goddag, hur står det till?
Trevligt att ses.
Vi är från brittiska...
Ursäkta, sa du Donloe?
- Ja. - Bill.
William Donloe?
Från Langley? Svarta valvet-Donloe?
Densamme. Och ni är...?
Det är ju otroligt!
Han är en kodknackarlegend.
Han utformade CIA:s Svarta valv,
den säkraste databasen på jorden. Helt ogenomtränglig.
Då hade jag inte hamnat här.
Valvet hackades -96
och byrån skickade hit mig samma dag.
Jag har varit här sen dess.
Menar du att du har varit på den här ön i...
Trettio år.
Får jag fråga hur ni känner till Svarta valvet?
Det kräver högsta säkerhetsklass.
Tick tack...
- Ursäkta, vilka sa ni att ni var? - Berätta varför vi är här.
Mr Donloe, ni skulle ändå inte tro oss om vi sa sanningen.
Men vi behöver all er SOSUS-data från senvintern 2012.
Annars går världen under om några dagar.
Nu händer det, inte sant?
Entiteten.
Jag har försökt varna folk i åratal, men ingen ville lyssna.
- Kan du hjälpa oss? - Jag önskar att jag kunde.
Varsågoda och stig in.
Känn er som hemma.
Sir, vakna!
Vakna, sir! Vi har problem, allvarliga problem.
- Vad händer? - Admiral Kuznetsov.
Vi måste härifrån innan de ser oss som ett hot.
- Har ni sett till Ohio? - Nej, sir.
Jag måste vända innan soppan tar slut.
- Och radion? - Bara brus.
- Vi hör inte era vänners signal. - Hovra här.
- Sir, tiden är ute. - Ge mig bara fem minuter!
- Vi kan ge er en. - Sakta in.
- Varför hovrar vi? - Fiender klockan två!
De visar vapnen.
- Det är enda varningen vi får. - Rena rama tredje världskriget!
...internationellt luftrum. Vi har inga fientliga avsikter.
Vart fan är du på väg?
02 DAGAR 11 TIMMAR 31 MINUTER 04 SEKUNDER
KINA
Var är du, Ethan?
USS OHIO POSITION: HEMLIGSTÄMPLAD
- Du måste vara kommendör Bledsoe. - Och du måste vara från vettet.
- Vad var planen om vi inte hade dykt upp? - Jag hade faktiskt inte tänkt så långt.
Okej...
Nix.
Konteramiral Neely hälsar. Hon sa åt mig att titta efter ett grönt nödbloss.
Hon nämnde aldrig elpistol.
Vad gäller det här?
Mitt uppdrag är hemligstämplat.
- Ni måste ta mig norrut. - Fortsätt.
Jag inväntar koordinater via morsesändning.
Och hur ska du ta emot dem härnere?
Ni måste gå upp till periskopdjup, höja antennen
och skanna nedre delen av VHF-bandet.
- Hur länge? - I 15 minuter.
Det ger ryssarna 15 minuter att lokalisera oss.
Med början klockan tolv, och sen varannan timme,
tills mitt team skickar koordinaterna.
Norrut har vi Berings hav. Varenda ubåt i ryska stillahavsflottan är däruppe.
Mitt uppdrag är att lokalisera dem och utröna vad de gör.
Men du kanske vet?
- Vad är det? - St. Matthew Island.
Bara en gammal SOSUS-station.
Nej, bredvid. Vad är det?
Det är Losharik. Vet du vad det är?
- En miniubåt. Ryska specialförband. - Ta en guldstjärna.
Flygspanarna såg den utanför ön för en dryg timme sen.
Den utgår från den här: Belgorod, ryska flottans farligaste ubåt.
Mitt sidouppdrag är att lokalisera och sätta press på den.
Loshariks närvaro innebär att den är nära.
Du har folk på den där ön. Det är därifrån dina koordinater kommer.
- Kan du hjälpa mig? - Min gode man...
Om du vill reta upp björnen,
då har du kommit till rätt man.
Får jag tala med dykledaren?
- Vaktchef! - Ja, sir.
Be Pills möta vår gäst i spaningscentralen.
Ja, sir. Den här vägen, sir.
Jag har förklarat att jag inte har den data de vill åt.
Byrån har nekat oss systemuppgraderingar i ett decennium.
En dag kom ett oanmält team och rustade upp hela systemet på några dagar.
Vintern 2012, antar jag?
Ja. Det gamla körde magnetband, med backup på disketter.
De låg ute i hundkojan.
De här lådorna kan innehålla koordinaterna ni söker,
men jag saknar diskettstation.
Den togs också bort 2012.
- Väntar ni er att han ska bygga en? - Jag vill ha koordinaterna.
- Och om ni hittar dem? - Då ger jag dem till mina överordnade.
Mannarna väntar här. När vi har hittat det vi söker lämnar de er oskadda.
- Skulle du tro på det om du var jag? - Nej.
Ni har en timme på er att bygga den.
- Vad heter du? - Koltsov.
- Ditt förnamn? - Kapten.
Jag heter Grace. Det där är Benji.
Kan vi bete oss som folk i fem minuter? Folk som vill träffa sina närstående igen.
Jag har ingen, inte ens en hund.
Och du har inte den här nyckeln. Nyckeln som ger tillträde till Podkova.
Inte ens om ni har koordinaterna kan ni hämta källkoden utan vår hjälp.
Ni har en nyckel till, inte sant?
Det har ni haft hela tiden. Det ni saknar är koordinaterna.
Och när ni bygger diskettstationen får vi även dem.
Vi provar nåt annat.
Tänk om jag sa att vi har en vän,
numera statslös för att han vägrade lämna ifrån sig nyckeln.
Han är därute nu, styrd av ingen, och väntar på vår sändning.
Han kommer att göra allt
för att hämta Podkova och använda koden för att förgöra Entiteten.
För alla nationers skull.
Entiteten räknar med att vi ska misstro varann.
Jag ber er, låt oss fullgöra vårt uppdrag.
Vi är inte fiender.
Skulle du tro på det om du var jag?
Nej.
Jag skulle nog inte det.
Ni har en timme.
Sjunde generationens tryckdräkt
utformad för att reducera dekompressionstiden efter djupa dyk.
Det sker med hjälp av en mix av syre och inerta gaser.
Men först måste kroppen vänja sig.
- Vilka gaser pratar vi om? - Det är hemligt.
Är dyket kortare än 20 minuter
så kapas återhämtningen från dagar till timmar.
- Teoretiskt sett. - Teoretiskt?
Vi har inte testat den på större djup än 90 meter.
För att spara luft måste nedstigningen ske snabbt.
Vilket innebär garanterat HPNS, neurologiskt högtryckssyndrom.
Förvänta dig darrningar, skakningar, yrsel,
desorientering och förvirring.
Och alltihop under extremt tryck.
Även om den fungerar som tänkt,
så räcker mixen inte för en långsam uppstigning.
Du kommer att få dykarsjuka.
Kvävet i musklerna expanderar ut i blodomloppet.
Fruktansvärd smärta.
Kramper.
Fullständig förlust av muskelkontroll.
Du har kanske 20 minuter på dig att nå tryckkammaren.
Och utan tryckkammaren...
...kommer du att dö.
Ännu en VHF-skanning utan resultat.
Om dina vänner sänder så har vi inte hört det ännu.
Kom igen nu...
Det är slädhundarna i ladan. Det är snart matdags.
Jag ska delge dig en hemlighet.
Det finns inga koordinater på disketterna.
Den där "uppgraderingen" för 14 år sen stank mörkläggning lång väg.
Och deras ledare var nedlåtande mot Tapeesa. Det gillade jag inte.
Jag nämnde aldrig backuperna,
och när de åkte gick jag igenom allihop själv.
En händelse stack ut.
En stor undervattensimplosion, en månad innan de kom och tog allt.
Jag förstod givetvis inte betydelsen.
Men jag antecknade koordinaterna och förstörde sen den enda disketten.
Menar du att du vet var Sevastopol finns?
På metern när.
Matdags.
Kan min fru få mata hundarna?
Jag kan inte koncentrera mig med allt oljud.
Koordinaterna.
Var försiktig.
- Jag älskar dig. - Vi kommer att ses igen.
- Hon behöver lite hjälp. - Jag kan gå!
Jag behöver lite luft.
Följ med dem.
Fem minuter till nästa sändningsfönster.
Under isen kan vi inte kommunicera.
Det här blir vår sista chans.
Vaktchef, höj kommunikationsantenn 1.
Vänta, Hagar...
Vänta!
Vänta nu, vad är det frågan om?
Du ska inte få stoppa Entiteten.
Jag kan inte tillåta det.
Donloe, ta dig till radion och skicka koordinaterna!
- Vi tar emot morsekod. - Slå på högtalaren.
Hagar, du har tillbringat för mycket...
...tid
på internet!
Han sänder koordinaterna. Vårt folk lyssnar.
Taket kollapsar. Ut härifrån.
Nej, vänta! Var är Donloe?
Donloe, vi måste härifrån!
Koordinaterna du ville ha.
Du är dessvärre på fel båt. Det där är 2 000 sjömil utanför Godahoppsudden.
På andra sidan jorden, nästan exakt.
"Exakt".
Exakt motsatsen.
Ifall ryssarna lyssnade. Väldigt smart.
VO, sätt ny kurs: 340°.
- Styrbord halvt ror, kurs 340°. - Ja, sir.
VO, undervattenskontakt bäring 100°.
- I kanten av styrbords blinda fläck. - Högtalare på.
Det låter som en rysk Oscar II-klass.
Vaktchef, klart skepp, tyst rutin.
Ett uppdrag utfört.
Vi har hittat Belgorod och vi har den i häcken.
Oavsett vart ditt uppdrag leder dig tar du nu med dig ryssarna.
Nej, de får aldrig veta.
När vi når koordinaterna ska du sakta ner,
vända om och leda dem tillbaka samma väg.
Vad händer då med ditt uppdrag?
Jag kliver av när ni svänger.
Min gode man, utan vår tryckkammare kommer du att dö.
Sir, er tryckkammare ingick aldrig i vår plan.
Okej.
Exakt hur lyder er plan?
Okej.
HANTERAS VARSAMT TRYCKKAMMARE
Jag? Nej, jag kan inte. Jag vet inte hur.
Naturligtvis...
Naturligtvis.
Visa mig.
"Vänster"?
"Framåt".
På den här? Är "wooh" stanna?
Okej.
Vad ska jag med det till?
Isbjörn?
Där har du nyckeln, okej?
- Nu är den på. - a ett djupt andetag.
Styrsystemet leder dig till koordinaterna.
Djupet på platsen är 150 meter.
Det får ta 19 minuter dit och 10 att göra jobbet.
Kom ihåg: Tar det längre tid så minskar dina överlevnadschanser för varje sekund.
Och glöm inte att andas ut kontinuerligt under uppstigningen.
Håller du andan exploderar dina lungor.
VHF-sändaren du bad om.
Ditt team bör kunna hitta dig inom en radie på tre kilometer.
Tappa den inte.
Lycka till.
Var rädd om min dräkt.
- Sonar, avstånd till Belgorod? - För nära för att avgöra.
Maskin, logga ner till 10 knop.
- Dikt styrbord på min signal. - Uppfattat.
- Gira nu. - Styrbord, fullt ror.
Lycka till, min gode man.
Torpedtub.
Det är ingen fara.
Var är den?
- Var är Podkova? - Här.
Du lyckades, Ethan.
Du lyckades.
Så vad händer nu?
Nu...
...ska vi leta upp Gabriel.
Vi hämtar Luthers giftpiller.
Och vi dödar Entiteten.
Ethan, jag har funderat.
Hur kan vi åtgärda allt som Entiteten har gjort?
Om vi kunde kontrollera den...
...skulle vi kanske kunna rädda världen från katastrof.
Grace...
Vem i hela världen skulle du anförtro så mycket makt?
Dig, så klart.
Bara dig.
Jag tror att du var ämnad att göra det.
Inte jag.
Ingen.
Tack...
...för att du räddade mig.
Ingen orsak.
Det är en lång historia.
- Vi har inte hälsat. Jag är... - William Donloe. Från Langley.
Vi träffades nästan för 30 år sen.
Du är alltså han.
Jag har dig att tacka för mitt liv.
Men hur kan jag gottgöra skadan du led?
Det beror på hur man ser det, min vän.
Om du inte hade brutit dig in i valvet så hade jag nog varit där än.
Och trott att jag var lycklig.
Jag hade aldrig funnit det enda hem som nånsin har skänkt mig frid.
Och jag hade aldrig träffat kvinnan jag älskar.
Det finns inget att gottgöra.
Jag har dig att tacka för mitt liv.
När vi landar är tiden ute.
Då har Entiteten kontroll över världens nio domedagsarsenaler
och tankar sina robotar.
Men den kan inte anfalla innan den har ett säkert gömställe.
- Den säkraste platsen är här. - Domedagsvalvet, Kongo Yowa.
En topphemlig fristående, soldriven och TEMPEST-säkrad
exobyte-server.
En miljard gigabyte.
- Många amatörfilmer... - Inte långt därifrån.
Där finns all kunskap värd att bevara och den är helt avskärmad.
Den är helt ogenomtränglig för elektromagnetisk energi.
Den mänskliga historiens ark, byggd att överleva domedagen.
Om Entiteten tar sig in kan den överleva i tusentals år,
oavsett vad som händer.
Varför vill den det? Vad vinner den på att utplåna allt liv?
Noa måste ha frågat sig detsamma strax före syndafloden.
Antiguden tror att den är Gud.
- Hur dödar vi den? - Du går alltid rakt på sak.
Det här är giftpillret som innehåller Luthers algoritm.
Och det här är Podkova, som innehåller Entitetens källkod.
När de kombineras bildas ett slags digitalt gift.
När det uppladdas angriper det Entitetens förmåga att uppfatta verkligheten.
Så om vi kombinerar det där med Podkova...
Kan vi bedra Lögnernas herre.
Men? Det finns alltid ett "men".
Men vi har inte Luthers giftpiller.
Det har Gabriel. Han lär vänta på oss vid Domedagsvalvet.
När Entiteten har infekterats kommer den att tro att den går in i centralservern
när den i själva verket hamnar här.
- Vad är det? - Akta, den är väldigt ömtålig.
Det är inte möjligt.
- Det är en optisk 5D-disk. - 360 terabyte som får plats i handen.
- Jag trodde att de bara fanns i teorin. - Ja, tills Luther byggde en.
Om Entiteten är vår "ande", då är den optiska disken flaskan vi fångar den i.
Vilket leder till den knepiga biten. Väl inne, i tron att den är trygg,
kommer den att starta ett kärnvapenanfall.
Disken måste kopplas ur innan det sker.
- Hur lång tid har vi på oss? - Grovt räknat 100 millisekunder.
Ett enda ögonblick.
- Gör vi det för snabbt... - ...fångar vi inte anden.
- Och gör vi det för sent... - Hinner den avfyra.
Och oavsett vilket...
Drar vi ur den vid fel tidpunkt vinner Entiteten.
Lycka till.
Om Domedagsvalvet är avskärmat, hur ska då Entiteten ta sig in?
Den väntar sig att vi ska släppa in den.
Precis som Gabriel väntar sig Podkova.
Vi tänker givetvis inte göra nåt av det.
Eller hur?
Tänk på saken. Valvet är avskärmat, inga signaler tar sig in eller ut.
Nån måste bege sig till utsidan av valvet för att kunna ladda upp giftpillret.
Och om Gabriel vill kunna kontrollera Entiteten...
Då måste han ladda upp Luthers giftpiller.
Du tänker väl inte ge honom Podkova och låta honom smita med giftpillret?
Det är exakt vad jag tänker göra.
Han kommer ovetande att hjälpa oss.
Det är ju vansinne! Att bli insläppt i valvet är precis vad Entiteten vill.
- "Det står skrivet." - Ja.
- Det är vår enda chans att besegra dem. - En på biljonen.
Ethan, tänk på vad du gör.
Tänk på hur du och världen har hamnat här.
Tänk om den ville att du skulle hämta Podkova.
Den kanske sa att det var omöjligt bara för att få dig att agera!
- Är det vad du tror, Grace? - Jag tror att du äventyrar världens öde
och miljarder liv, och förlitar dig på ett enda ögonblick.
Ja, Grace. Det gör jag.
Fanns det nåt alternativ hade jag valt det.
Jag vet att ni alla har era tvivel, men vi måste hålla ihop.
Och vi måste se till att Grace är den som kopplar ur hårddisken.
Jag?
Vad gör en ficktjuv lysande?
Tajming.
På ett ögonblick.
KONGO YOWA SYDAFRIKA
Var är alla?
De vet vad som väntar.
Alla har åkt hem.
RYSSLAND
Vi kan inte förutse hur snabbt Entiteten rör sig nu.
Fru president, Hunt är borta. Är han inte död så har ryssarna honom.
Förlorar vi vår arsenal kan vi inte förhindra Entitetens anfall.
Tiden är ute!
General Sidney, vilket är vårt mest begränsade anfallsalternativ?
Precisionsattacker
med kärnvapen mot kommandona hos de nationer Entiteten kontrollerar.
Peking, Islamabad, London,
Moskva, New Delhi, Paris,
Pyongyang och Tel Aviv.
Förluster?
Uppskattade dödssiffror från de första anfallen.
Och fler senare, givetvis. Från det radioaktiva nedfall som följer.
De uppskattade siffrorna varierar.
Givetvis skulle bombningen av storstäder i åtta länder
skapa en politisk kris utan motstycke.
Och troligen ett utdraget globalt krig.
Det kan vara diplomatiskt klokt att visa en...
...gest.
En gest?
Att offra en av våra städer här hemma.
Vi har gjort en lista.
Städerna har ordnats efter strategisk och ekonomisk vikt, och...
...befolkningsmängd.
Du skulle offra hundra miljoner liv
för att rädda sju miljarder.
Det här är inte möjligt...
Fru president, vi befinner oss i Entitetens verklighet nu.
Och det här är schackmatt.
Fanjunkare, jag behöver ditt sidovapen.
Sir?
Du hörde. Lämna över det.
Huvudservern ligger ditåt.
Benji och Grace, följ med mig.
Ni andra väntar här.
Gabriel är därnere.
Låt mig följa med.
Hans tid kommer.
- Där är dörren till serverrummet. - Den är för exponerad.
Återvänd till de andra.
Om Gabriel är där så dödar han dig.
Han måste gå härifrån med både pillret och Podkova.
Jag kan offras, det kan inte ni.
Han har rätt.
Ta hand om ditt team.
Räkenskapens dag är här.
30 megatons sprängkraft.
Släpper han knappen har Entiteten inget gömställe.
- Och vad händer med dig? - Ett plan tar mig till säkert avstånd.
Pålitligt, analogt och under radarn.
Jag tog faktiskt med ett i reserv, utifall att.
Tror du att det här stoppar Entiteten från att avfyra?
Jag tror att den bluffar.
Den kan inte överleva om du inte släpper in den.
Om du lämnar över Podkova så låter jag dig gå.
- Varför skulle jag tro på det? - Jag vill att du
och alla du bryr dig om
ska leva långa liv i den värld jag skapar
när Entiteten lyder under mig.
Du är besegrad, Ethan. Om inte idag så nån annanstans, nån annan gång.
Så länge jag har det här kommer du att följa mig vart jag än går.
Och Podkova kommer att bli min. Det står skrivet.
- Inget står skrivet. - Luther skulle nog inte hålla med.
Erkänn nu att jag vinner.
- Du vinner. - Det där gillar jag att höra.
Säg det igen.
- Åh nej... - Upp med händerna, skithög.
Ge hit den.
- Tid? - 18 minuter.
- Dig känner jag igen. - Donloe.
- William Donloe. - Min hustru Tapeesa.
Det må jag säga, Hunt. Vilket gäng du har fått ihop.
Entiteten darrar säkert som ett virtuellt asplöv just nu.
Vad behöver jag veta om den här, och hur löd planen?
Ge den till honom och låt honom gå.
Ge den till honom och låta honom gå?
- Omedelbart. - Nu?
I detta nu förbereder sig USA:s president för att utplåna miljontals människoliv,
bara för att Ethan inte tror att nån kan kontrollera Entiteten.
Tycker nån att det låter vettigt?
Fråga besättningen på Sevastopol.
- Tid? - 17 minuter.
Kittridge...
Ni är bara här på grund av Ethans plan. Den som delger mig planen
kommer att rädda miljontals liv och undgå de övrigas öde.
Tiden rinner ut. Varför är vi kvar här?
För att han och han är här.
Och den här betyder nåt.
Vilken sekund som helst kommer Ethan att berätta vad.
Jag har känt honom länge.
Och han vill inte att nåt ska hända hans älskade team.
Det är mönstret, inte sant?
Du vägrar offra dem du håller av.
Därför är vi fortfarande kvar.
Det är över. Det är inget att skämmas för.
Berätta nu bara vad det är jag saknar.
Tid.
- Okej. - Nu!
Gabriel!
Paris, ta Gabriel! Döda honom nu!
Degas, skjut Gabriel! Döda honom!
Ta mig om du kan, Ethan!
Följ efter honom och hämta pillret. Vi släpper in Entiteten.
Ethan, vi löser det.
- Du glömmer atombomben. - Vi löser det.
- Ethan! - Benji...
Gå nu, jag fixar det här. Sätt fart.
På ett ögonblick.
Paris, täck mig!
Hunt!
Äntligen stack han.
Vi löser det.
- Vi måste härifrån! - Som du vill.
- Den måste gå att desarmera. - Detonatorerna kommer ändå att explodera.
- Skulle vi överleva i serverrummet? - Om nån förhindrar kärnexplosionen.
Men den som gör det kommer inte att överleva.
Vem får leva, och vem kommer att dö?
Vi fixar bomben. Ni får ta Benji till serverrummet.
- Vi har inte tid att diskutera. Gå. - Vi ses igen.
- Håll tryck på det. - Jag fixar det.
Jag stannar här. Det finns inget jag kan göra i serverrummet.
Lycka till.
- Var har du lärt dig det här? - Det har jag inte.
- Det här är inte bra. - Vad är det?
Troligen luft i lungsäcken. Trycket ökar i pleurahålan.
Min lunga kollapsar.
Om vi inte agerar snabbt kvävs jag eller får hjärtstillestånd.
Har nån av er medicinsk erfarenhet?
Jag dödar folk.
Det får duga.
Grace, du måste hacka servern.
Ta verktygen till kontrollpanelen. Paris, du måste operera mig.
Först måste du täppa till kulhålet, riktigt tätt.
Gör ett bandage.
Jag är inne. Vad gör jag?
Leta upp strömbrytaren till serverns interna nätverk.
- Uppfattat. - Paris,
från nyckelbenet... Räkna ner till mitt andra revben.
Nu... lägger du ett snitt.
Håll den här.
Paris, det kommer att gå bra.
Botten upp.
- Nu då? - Penna... i väskan.
Tryck.
Ta isär den. Grace, hittade du strömbrytaren?
- Ja. - Slå av den.
- Nu då? - Öppna panelen.
Vad gör jag nu?
Tryck in den i snittet.
Skynda dig.
Tack.
Gudskelov... Degas, hur går det därinne?
Allt är under kontroll här.
Håll den här väldigt stadigt, men dra inte ut den.
Som sagt, Ethan...
Bara jag har pillret...
...kommer Podkova till mig.
- Vänta nu... - Vad är det?
Det kan finnas en utväg.
Jordkablarna är trippelredundanta.
Kapar vi tre av dem samtidigt kan vi fördröja explosionerna.
Kanske länge nog för att hinna till serverrummet.
- Hur länge? - Tio sekunder, kanske.
Hinner ni till dörren på tio sekunder?
Det visar sig. Ge mig hylsnyckeln.
Jag är inne. Nu då?
Det är inte över än.
Mitt blodtryck kommer att störtdyka, så vi måste jobba snabbt.
Det finns en mottagare i väskan. Silverfärgad, med två lampor.
Jag har den.
Koppla den till solpanelerna. De blir vår antenn.
Då vet vi när Ethan laddar upp giftpillret.
- Jag fattar. - Nu till det knepiga.
Det finns en bunt blå, svarta och röda kablar i ena hörnet.
Okej, guida mig.
Du måste kapa två av dem i en specifik ordning.
Men vad du än gör, kapa inte...
Benji!
...de röda.
Fru president, som er försvarsminister
lägger jag fram konceptplan 8044, anfallsalternativ 9.1.
Ett riktat anfall mot överkommandona hos de nationer Entiteten kontrollerar.
Ändrad för att inkludera den amerikanska stad ni valt att offra.
"Kakan".
Har du pratat med din son?
Vad skulle jag säga?
Autentiseringskod verifierad.
Kom igen!
Kom igen, Ethan. Inse när du är besegrad.
När som helst kommer ditt team att dö, och då saknar Entiteten gömställe.
Jag kommer att knäcka dig.
Podkova kommer att bli min, och Entiteten kommer att lyda mig.
Det är bara en tidsfråga.
Vi kan desarmera atombomben, men inte detonatorerna.
- Hur stor blir smällen? - Hur stor smäll?
Stor.
Ethan behöver mer tid, så vänta in i det sista.
Fru president, avfyrningen är nu aktiverad.
- Vad gör du? - Det vi borde ha gjort från början.
Beordra strategiska kommandot att kapa strömmen
och ta våra robotar offline.
Stäng ner allt.
Fru president, det skulle göra landet helt försvarslöst.
Men även beröva Entiteten världens största kärnvapenarsenal.
- Anropa dem genast. - Tack, gode Gud...
Vi är de enda som är starka nog att anfalla Entiteten!
Och nu är vi de enda som har ett val. Idag valde jag att inte anfalla.
Tänk igenom det här. Ni begår ett stort misstag!
För landets skull, var förståndig!
Det är det jag är.
- Koppla mig till högkvarteret. - Miljontals kommer att dö.
Så blir det oavsett.
Vad ger oss rätten att välja vilka?
- Hon svor en ed som president. - Om vi avfyrar spelar det ingen roll.
- Jag håller med presidenten. - Entiteten anfaller ju snart!
Välj ni att leva i Entitetens verklighet. Jag gör det inte.
Här kommer presidenten. General Overton.
General, det här är presidenten med en okonventionell order.
Lyssna noggrant på mina instruktioner, och följ dem utan att tveka.
- Fru president? - Jag är oskadd.
General!
Fru president.
FÖRENTA STATERNA
Entiteten tankar robotarna nu, men den behöver ett gömställe.
- Låt höra, Grace. - Det är klart.
- Mottagaren är inkopplad. - Då slår vi på strömmen.
Mottagaren är aktiverad. Degas, hur går det?
Vi plockar ur den sista nu. Fyra minuter kvar.
- Uppfattat, fyra minuter. - Sätt i disken.
- Klart. - Kolla lamporna på mottagaren.
När den röda blir...
Förlåt.
När den röda lampan blir grön har Ethan kopplat pillret till Podkova
och Entiteten har infekterats med Luthers algoritm.
Sen kapar du den röda kabeln och släpper in Entiteten.
Nu behöver Ethan bara få tag på pillret.
Han löser det.
Kom igen!
Bara en av oss har fallskärm!
Lycka till!
Tiden är snart ute.
Med tio sekunder kvar räknar jag ner:
Tre, två, ett, klipp.
Sen rusar vi mot dörren.
Kom ihåg, när disken börjar lysa är Entiteten inne.
- Du har 100 millisekunder... - Ett enda ögonblick.
Var är du, Ethan?
Ethan!
Det här är presidenten.
Han lyckades.
Den jäveln lyckades faktiskt.
Hallå, broder.
Om du lyssnar på det här...
...så finns världen fortfarande kvar, och du också.
Du ska veta att jag aldrig nånsin tvivlade.
Jag visste att du skulle hitta ett sätt.
Det gör du alltid.
Jag hoppas att du med tiden kan se att detta liv inte var nån ödets nyck.
Det här var ditt kall.
Ditt öde.
Ett öde som berör allt levande.
Oavsett vad vi tycker om det, så bestämmer vi vårt eget öde.
Inget står skrivet.
22 Maj 1996
Och våra handlingar, hur rättfärdiga de än må vara...
...bleknar i jämförelse med den verkan de får.
Allt hopp om en bättre framtid
uppstår ur villigheten att förverkliga den.
En framtid som avspeglar det goda inom oss själva.
Eldledningen!
Och måttet på vår inre godhet...
Lediga.
...bestäms av det goda vi gör för andra.
Vi delar alla samma öde,
samma framtid.
Summan av våra oändliga valmöjligheter.
En sådan framtid byggs på vänlighet, tillit
och ömsesidig förståelse.
Om vi skulle välja att ta emot den.
Att utan tvekan fortsätta framåt...
...mot ett ljus vi inte kan se.
Inte bara för dem vi älskar...
Hej, mamma.
...utan även för de för oss okända.
Jag hoppas att du vet att jag alltid kommer att älska dig, broder.
Och vi kommer att ses igen.
Men förhoppningsvis inte alltför snart.
Världen behöver dig fortfarande.
De kommer förstås aldrig att förstå det, men det gör vi.
Vi som lever och dör
i skuggorna.
Detta meddelande förstörs om fem sekunder.
Lycka till, Ethan.
Undertexter: Anders Enerlöv